# data[].attributes.headline
Український письменн

# data[].attributes.body
Український письменник, майстер експресіоністичної новели, громадський діяч, політик Василь Семенович Стефаник народився 14 (26) травня 1871 р. у с.Русові на Станіславщині (тепер – Снятинський район Івано-Франківської області) в сім’ї заможного селянина Семена Стефаника (1846-1920). У 1864 р. у спадок від свого батька Луки 18-річний працелюб отримав 18 морґів поля (трохи більше 10 га), швидко одружився, заходившись примножувати статки. Біля землі Семен любив ходити і за тридцять років удесятеро збільшив землеволодіння.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Стефаник Василь

14 травня 1871 Народився Василь Семенович Стефаник в с. Русові (тепер Снятинського району Івано- Франківської області) в сім'ї заможного селянина.

1883 Стефаник вступає до польської гімназії в Коломиї, де з четвертого класу бере участь у роботі гуртка гімназичної молоді. Учасники гуртка вели громадсько- культурну роботу серед селян (зокрема, організовували читальні). Стефаник-гімназист починає пробувати сили в літературі. Зі своїх перших творів Стефаник опублікував без підпису лише один вірш.

1888 Оповідання "Нечитальник"

1890 Стефаник у зв'язку із звинуваченням в нелегальній громадсько- культурній роботі змушений був залишити навчання в Коломиї і продовжити його в Дрогобицькій гімназії. Там він брав участь у громадському житті, став членом таємного гуртка молоді, особисто познайомився з Франком, з яким потім підтримував дружні зв'язки.

1892 Після закінчення гімназії Стефаник вступає на медичний факультет Краківського університету. Однак, за визнанням письменника, з тією медициною "вийшло діло без пуття". Замість студіювання медицини він поринає у літературне і громадське життя Кракова.

1890 Перша стаття - "Жолудки наших робітних людей і читальні"

1893 - 1899 Пише і друкує в органах радикальної партії "Народ", "Хлібороб", "Громадський голос" та "Літературно- науковому віснику" ряд статей: "Віче хлопів мазурських у Кракові", "Мазурське віче у Ржешові", "Мужики і вистава", "Польські соціалісти як реставратори Польщі od morza do morza", "Книжка за мужицький харч", "Молоді попи", "Для дітей", "Поети і інтелігенція".

1896-1897 Час особливо напружених шукань Стефаника. Намагання його відійти від застарілої, як йому здавалося, описово- оповідної манери своїх попередників на перших порах пов'язувалося з модерністичною абстрактно-символічною поетикою.

1896 - 1897 Він пише ряд поезій у прозі і пробує видати їх окремою книжкою під заголовком "З осені".

1897 У чернівецькій газеті "Праця" побачили світ перші реалістичні новели Стефаника - "Виводили з села", "Лист", "Побожна", "В корчмі", "Стратився", "Синя книжечка", "Сама- саміська", які привернули увагу літературної громадськості художньою новизною, глибоким та оригінальним трактуванням тем з життя села.

1899 Перша збірка новел - "Синя книжечка".

1900 Вийшла друга збірка Стефаника - "Камінний хрест"

1901 Третя збірка новел Стефаника - "Дорога"

1905 Четверта збірка письменника - "Моє слово"

1916 Стефаник пише новелу "Марія", яку присвячує пам'яті Франка.

1927 - 1933 Стефаник опублікував ще більше десяти новел. В останні роки життя Стефаник пише також автобіографічні новели, белетризовані спогади. До них належать такі твори, як "Нитка", "Браття", "Серце", "Вовчиця", "Слава йсу", "Людмила", "Каменярі".

1933 Відмовився від персональної пенсії, коли довідався про штучно створений голод і переслідування української інтелігенції.

7 грудня 1936 Останні роки життя письменник тяжко хворів. Помер і похований у рідному селі.

Протягом 1927- 1933 pp. Стефаник опублікував ще понад десять новел. Він писав щей автобіографічні новели, наприклад, "Нитка", "Браття", "Серце", "Вовчиця", "Слава йсу", "Людмила", "Каменярі". В останні роки життя В. Стефаник майже безвиїзно жив у с Русів, де вів життя звичайного хлібороба, а у вільний час продовжував писати твори.

У 1936р. письменник помер.

Отже, новела "Новина" належить до найбільш вражаючих собою художньої правди творю письменника. Вона стоїть поряд із такими пізнішими його шедеврами, як "Кленові листки", "Діточа пригода", "Мати" та інші, у яких так еамо*гайстерн0 змальовано трагічні людські долі. Можливо, тому, при читанні його творів, складається враження, що написані вони кров'ю власного серця. Стефаник - новеліст витесував пам'ятник людському терпінню й стражданням, тяжким, як камінний хрест.

Друга збірка Василя Стефаника також була сприйнята як визначна літературна подія. Головний зміст її - безкрає море мужицької нужди і горя. Відкриває збірку і дає їй заголовок новела "Камінний хрест", де йдеться про еміграцію галицького селянства на Американський континент. Новелу написано на основі реальних подій, а прообразом Івана Дідуха була реальна особа - русівський селянин Іван Ахтемійчук, який дійсно виїхав до Канади та листувався з письменником.

Літературознавець Ю. Вассиян слушно зауважує: "...прив'язаність до землі не зробила із Стефаникових героїв рабів, що ненавидять джерела своєї залежності, але суверенних людей, що відчули в собі благословення родючої сили землі, прийняли її і здобули тим тверду моральну базу свого існування". У новелі "Камінний хрест" тема еміграції як руйнування моноліту нації реалізується значною мірою через приховану біблійну метафору "наріжного каменя", що не знайшов свого призначення, та мотиву грядущого апокаліпсису: "То як часом якась долішня хвиля викабутить великий камінь із води і покладе його на берег (...). Блимає той камінь мертвотними блисками, відбитими від сходу і заходу сонця, і кам'яними очима своїми глядить на живу воду і сумує, щот не гнітить його тягар води, як гнітив від віків. Глядить із берега на воду, як на утрачене щастя". Наріжний камінь фундаменту нації, сіль землі - саме такі Дідухи, що їх, розгублених, вирваних із рідного середовища, масово бачив Стефаник на Краківському вокзалі. Тому письменник так гостро й реагував на масову еміграцію селян, бо бачив у ній трагедію народу - соціальну та національну. Усім своїм твором новеліст нібито підводить читачів до висновку: коли такі люди, як Іван Дідух, які навіть витолочений пустир на горбі роблять плодоносним, які становлять силу і міць народу, його живлющий корінь, коли такі люди змушені кинуть рідну землю, то це справді трагедія цілої нації.

Назва новели багатозначна: з одного боку, хрест - це пам'ятник на згадку про себе і свою сім'ю, бо Дідухи позбавлені навіть можливості бути похованими на рідній земля, а з іншого, хрест - це символ непосильної, нелюдської праці селян (згадаймо біблійний фразеологізм "Нести свій хрест", тобто нести всі тягарі власного життя).

Особливе місце в спадщині Василя Стефаника займає новела "Марія". Твір був присвячений Івану Франку. Впродовж кількох років письменники вели діалог про народ і його потенціальні можливості, і новела була своєрідним аргументом на підтвердження думок Стефаника.

Стефаник, здається, нічим особливим не наділяє свою героїню. Вона - проста селянка, щастя якої-у праці біля землі, в любові до свого чоловіка, у щебетанні дитячих голосів. Але ось починається війна - і ми стаємо свідками саморозкриття материнської душі, що вражає глибиною відчуття неприродності воєнного стану світу. І якщо у ставленні до своїх дітей Марія спочатку керувалася лише материнською любов'ю, то вже згодом під впливом синів зростає її національна свідомість, яка дає їй змогу серцем і розумом опанувати важливість справи її дітей, пишатися ними, бо вони пі шли "добувати мужицьке право", були "ласкаві до простого "народу, і народ... коло них цвів".

Воєнні страждання не примушують Марію зректися тієї справи, заради якої проливають кров її діти. Як найдорожчий скарб береже вона портрет Шевченка - єдине, що залишилося на згадку про синів, їхня часточка; вона тілом його закриває, а окупанти "кроїли тіло пугами". Шевченкова пісня лікує Маріїну душу, переносить її до синів, і вона вже бачить, як збувається їх мрія: "Блискотять ріки по всій нашій землі і падають з громом у море, а, народ зривається на ноги. Наперед її сини, і вона з ними йде на ту Україну".

ОСНОВНІ ТВОРИ: Новели "Новина", "Катруся", "Камінний хрест", "Палій", "Сини", "Марія", "Святий вечір", "Виводили з села", "Синя книжечка", "В корчмі", "Лесева фамілія", "Злодій", "Кленові листки", "Мати". '

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Семенович Стефаник

# data[].attributes.attachment_link.description
Стефаник Василь 14 травня 1871 Народився Василь Семенович Стефаник в с. Русові (тепер Снятинського району Івано- Франківської області) в сім'ї заможного селянина. 1883 Стефаник вступає до польської гімназії в Коломиї, де з четвертого класу бере участь у роботі гуртка гімназичної молоді. Учасники гуртка вели громадсько- культурну роботу серед селян (зокрема, організовували читальні).

# data[].attributes.headline
Музей Василя Стефаника

# data[].attributes.subject
Музей Василя Стефаника

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Народилася Софія Окуневська-Морачевська - перша лікарка Австро-Угорщини.
Докладно

Народився Станіслав Пшибишевський - польський письменник, поет, драматург.
Докладно

Народився Кири́ло Йо́сифович Трильо́вський - відомий галичанин, адвокат, доктор права, громадсько-політичний та культурно-освітній діяч.
Докладно

# data[].attributes.attachment_link.title
Музей Василя Стефаника - Офіційна сторінка Літературно-меморіального музею Василя Стефаника у Русові

# data[].attributes.attachment_link.description
Народилася Софія Окуневська-Морачевська - перша лікарка Австро-Угорщини. Докладно Народився Станіслав Пшибишевський - польський письменник, поет, драматург. Докладно Народився Кири́ло Йо́сифович Трильо́вський - відомий галичанин, адвокат, доктор права, громадсько-політичний та культурно-освітній діяч. Докладно

# data[].attributes.headline
Василь Стефаник | Біографія | Цікаві Факти |

# data[].attributes.subject
Василь Стефаник | Біографія | Цікаві Факти |

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Стефаник |  Біографія | Цікаві Факти |

# data[].attributes.headline
ВАСИЛЬ СТЕФАНИК ТА ПРЕДСТАВНИКИ УГРУПОВАННЯ «МОЛОДА ПОЛЬЩА»: ТИПОЛОГІЯ ТВОРЧИХ ВЗАЄМИН

# data[].attributes.subject
ВАСИЛЬ СТЕФАНИК ТА ПРЕДСТАВНИКИ УГРУПОВАННЯ «МОЛОДА ПОЛЬЩА»: ТИПОЛОГІЯ ТВОРЧИХ ВЗАЄМИН

# data[].attributes.attachment_link.title
Молодий вчений - щомісячний науковий журнал

# data[].attributes.headline
Василь Стефаник. Перші закоханості і перші розчарування / ГРА ДОЛІ

# data[].attributes.subject
Василь Стефаник. Перші закоханості і перші розчарування / ГРА ДОЛІ

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Стефаник. Перші закоханості і перші розчарування / ГРА ДОЛІ

# data[].attributes.headline
ВАСИЛЬ СТЕФАНИК. Марія. Читає Юрій Брилинський

# data[].attributes.subject
ВАСИЛЬ СТЕФАНИК. Марія. Читає Юрій Брилинський

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ярина Трояновська

# data[].attributes.attachment_link.title
ВАСИЛЬ СТЕФАНИК. Марія. Читає Юрій Брилинський

# data[].attributes.headline
Камінний хрест (1968) фільм

# data[].attributes.subject
Камінний хрест (1968) фільм

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
RVISION: Советские фильмы

# data[].attributes.attachment_link.title
Каменный крест (1968) фильм

# data[].attributes.headline
Василь Стефаник – «Камінний хрест»

# data[].attributes.subject
Василь Стефаник – «Камінний хрест»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Информационный банк

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Стефаник – «Камінний хрест»