# data[].attributes.headline
I a vegades el cos em demana parar, la ment també s'estanca i es posa en modo save ON per sobreviure....pero no funciona gaire...

# data[].attributes.subject
I a vegades el cos em demana parar, la ment també s'estanca i es posa en modo save ON per sobreviure....pero no funciona gaire...

# data[].attributes.body
@niprunaidea

# data[].attributes.body
Tio, com et passi alguna cosa, em moro.

# data[].attributes.body
Ets una persona especial i em sento còmode amb tú, no em passa sovint, ja que em costa arribar a aquest nivell de confiança amb algú per la meva manera de ser.

# data[].attributes.body
“No puc sortir avui, estic ocupada”, o no tinc ganes de sortir del llit perquè en ell és on em sento més còmode,  dins de casa sé que no patiré i la meva inseguretat no em deixa gaudir com m’agradaria.

# data[].attributes.body
Et vaig veure el cap de setmana i vaig tenir 2 atacs de pànic. Tant de bo no tornar mai més a parlar amb tu

# data[].attributes.body
La veritat que no tinc ganes de parlar amb tu ni avui ni demà.
Espero que s'hi oblidi i no m'obri.
Vull desinstal·lar l'aplicació, si fos per mi, no parlaria amb ningú.

# data[].attributes.body
Ho fas tot més senzill i em dones una confiança i una seguretat immesurables. Sé que val la pena tenir-te a prop, que ens tindrem a prop passi el que passi i que no vull que s'acabi

# data[].attributes.body
Ja porto aguantant imbècils tot el dia, si t'acostes t'arrencaré el cap fill de 🤬

# data[].attributes.body
Estic molt estressada amb els exàmens finals, només vull acabar aquest semestre i que arribi l’estiu=vacances i poder descansar de tot l’estrès acumulat

# data[].attributes.body
No sé qui soc
No sé què vull
Sento que mai és suficient
Sento que no he fet el correcte
Mil sentiments m’invadeixen el cap i no ho puc aguantar.

# data[].attributes.body
Crec que el que de veritat em fa por és el fracàs, que tingui un objectiu i no l’assoleixi i això em fa por i em limita, espero algun dia llençar-me sense por a res

# data[].attributes.body
Porto temps acumulant molta pressió, agrupant i comprimint moltes inseguretats, projectant aires de socialització encara que tothom em faigi sentir incomode, intentant demostrar alguna cosa que no existeix.
Porto temps creient-me algu que no soc. Amb un físic que no em correspon i amb una mentalitat que molts cops em traeix. Intento treure el millor de mi encara que a vegades només pugui aconseguir-ne l’1%. No em veig capaç d’aconseguir ni la meitat de coses que estic assolint.

Crec en mi, durant una estona. M’autodestrueixo l’altre major part del temps. Però aquí segueixo, intentant arribar al cim de la muntanya per demostrar-me que era capaç.

I molts cops no sé expressar el que sento, però que injusta és la vida fins que aprens a apreciar el que tens al costat.

# data[].attributes.body
Cada cop més creix en mi l'agonia del que vindrà, de no saber què faré.
Cada cop és més gran el temor de deixar aquest món enrere sense haver-hi deixat res meu.
No sé qui sóc, ni on anirà a la meva vida, i això m'aterroritza.

# data[].attributes.body
Sempre he sabut d’on venia i a on anava. Els únics dubtes que vaig arribar a tenir eren tan íntims i tan producte d’un entorn tòxic que em presionava que vaig fer bé de no escoltar-los.

I ara, per primer cop a la meva vida no tinc clar quin es el seguent pas.

I em terroritza profundament.

Per por a fracassar

Per por a no ser suficient

Per por a haver-me equivocat de camí

Per por de no encaixar en un món tan impredictible

Per por de tenir por.

# data[].attributes.body
Ho escolto cada cop més en nenes petites, que tenen tanta por de fer-ho malament o que no els surti bé que repeteixen una i altra vegada que no ho saben fer (tot i que he comprovat que sí que en saben) per pànic a fer-ho malament si ho han de fer soles.

# data[].attributes.body
Em sap greu demanar-te ajuda.

Em considero una càrrega.

No et vull molestar.

No vull ensenyar la part més feble de mi mateixa.

Necessito ajuda i no sé com demanar-la.

# data[].attributes.body
Tinc una càrrega molt gran.

Aquesta situació em sobrepassa,

No em sento preparada per enfrontar-me a això.

Crec que si ho comparteixo amb tu t'espantaràs.

# data[].attributes.body
Estic malament, però ningú diu "estic malament", tots responem bé o anar fent...
Per què no ens donem permís per poder expressar l'emoció que sentim? Poder respondre lliurement: Estic trista, porto dies cansada, no em sento bé, em sento sola, tinc por...

Potser hauriem de començar a expressar-nos i a mostrar-nos tal i com som, estem o ens sentim, i no tenir tanta por. Potser si comencem a sentir-nos cómodes responent "no estic bé", ens adonem que més gent està igual... i normalitzem NO estar super bé i super felices sempre.

# data[].attributes.body
Mai és sinònim de tenir són, sempre ho dic quan no puc més i sento que estic completament esgotada i exprimida mentalment.

# data[].attributes.body
No seré capaç de fer-ho

# data[].attributes.body
Tinc una càrrega molt gran,

Aquesta situació em sobrepassa,

No em sento preparada per enfrontar-me a això.

# data[].attributes.body
No tinc forces,

No em sento capaç,

Em sento obligada a fer-ho