# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Reprezinta eliminarea de sange proaspat sau digerat din tubul digestiv, sangerarea de la nivelul esofagului, stomacului si duodenului fiind clasificata ca hemoragie superioara iar cea de la intestinul subtire si colon ca hemoragie inferioara.

Indiferent de sediu, este o urgenta medico-chirurgicala, pentru hemoragiile mari conlucrand o echipa complexa formata din gastroenterolog, chirurg si radiolog.

Daca sangerarea este abundenta, se elimina sange rosu deschis, uneori cu cheaguri, pe gura, cu efort de varsatura (termenul medical este hematemeza) iar in cazuri grave chiar pe fund (hematochezie).

Daca sangele curge cu debit mic, are timp sa se digere partial in tubul digestiv, eliminandu-se ca zat de cafea pe gura (hematemeza)sau melena pe fund. Cand sursa este foarte joasa (rect) sangele este rosu curat, la sfarsitul scaunului si se ia pe hartia igienica (rectoragie).

Cea mai frecventa sangerare a tubului digestiv este insa cea microscopica, nevizibila cu ochiul liber, ce duce la anemie feripriva, cu evolutie chiar de ani si relativ bine tolerata de pacient, chiar si la 3 g de hemoglobina.

Orice anemie feripriva (hemoglobina sub 12 g/dl, indici eritrocitari mici, feritinemia sub 20 ng/ml si sideremia scazuta) trebuie investigata pentru decelarea cauzei! Intotdeauna ea apare secundar unei pierderi de sange, fie genitala la femei, fie digestiva, fie urologica. Deoarece cancerele digestive (in special colon) duc frecvent la anemie feripriva, trebuie exclusa aceasta cauza grava. Tratamentul anemiei feriprive include in primul rand tratarea cauzei care a dus la dezvoltarea ei, ulterior, daca hemoglobina prea scazuta sau pacientul nu tolereaza bine anemia, se administreaza in urgenta transfuzii de sange sau masa eritrocitara, urmate de tratament cu preparate de fier orale timp de cateva luni.Desi sangele se elimina din tubul digestiv, nu toate hemoragiile digestive isi au sursa la acest nivel. Unele boli hematologice (leucemii, boala Hodgkin, policitemia vera, boala Rendu-Osler, boli cu tulburari de coagulare) pot duce la eliminarea de sange din tubul digestiv, fara a exista propriu-zis o patologie digestiva responsabila pentru aceasta. Uneori, un anevrism de aorta (in special la cei cu proteza vasculara) se poate fisura in duoden, rezultatul fiind hemoragia digestiva. La fel, unele boli ce afecteaza intreg organismul (boli de sistem) cum ar fi mielomul multiplu, sarcoidoza, amiloidoza, lupusul pot duce, prin mecanisme multiple, la sangerari digestive.

Nu mai putin adevarat este faptul ca trebuie sa stim ca unele alimente (spanacul, afinele, urzicile) sau medicamente (preparatele cu fier, cele cu bismut sau carbunele medicinal) coloreaza scaunul in negru, fara a exista sangerare digestiva. La fel, scaunul verzui (bilios) poate fi confundat cu scaunul melenic.

varicele esofagiene din ciroza hepatica :

sangerarea se exteriorizeaza ca: hematemeza sau melena sau ambele

apare in evolutia cirozei, atunci cand hipertensiunea portala este crescuta este un anumit prag

daca sangerarea este medie, tratamentul medicamentos si cel endoscopic (bandarea varicelor sau sclerozarea acestora) este suficient pentru stoparea hemoragiei.Daca este severa, trebuie luat in considerare tratamentul chirurgical , cu riscurile implicate

daca s-a reusit oprirea hemoragiei, pacientul trebuie sa urmeze un program de control endoscopic periodic pentru a se decela necesitatea de bandare ulterioara asociat tratamentului cu Propranolol pentru scaderea hipertensiunii portale

hernia gastrica transhiatala poate sangera si ea prin ulcer (apare in punga herniara) . Frecvent duce doar la anemie feripriva

sindromul Mallory-Wiess reprezinta plesnirea mucoasei esofagiene la trecerea in stomac, prin efort de varsatura. Frecventa la alcoolici,sangerarea este minima, cu sange rosu pe gura sau melena pe fund. Se opreste de la sine de obicei iar endoscopia efectuata dupa cateva zile poate sa nu evidentieze nimic patologic

esofagita severa, frecvent este produsa de Candida (ciuperca), de medicamente (doxiciclina, clorura de potasiu) sau de iradiere pentru cancere toracice (san, limfom mediastinal) si rar de refluxul gastroesofagian. Sangerarea apare ca hematemeza sau doar melena. De obicei nu este severa

cancerul esofagian poate sangera microsocpic sau vizibil, prin hematemeza sau melena. De obicei nu hemoragia este cauza mortii pacientilor cu aceasta afectiune

2.STOMACUL

ulcerul poate sangera atunci cand a erodat un vas mare, exteriorizandu-se ca hematemeza si melena sau doar ca melena. Tratamentul medicamentos si endoscopic (injectarea de adrenalina sau alcool in craterul ulceros) stopeaza de obicei hemoragia, rar fiind necesara interventia chirurgicala. Important este ca dupa oprirea hemoragiei sa se previna aparitia unui nou episod de sangerare prin tratarea infectiei cu Helicobacter (daca este prezenta), oprirea fumatului si a consumului de alcool (daca este cazul), oprirea administrarii de antiiflamatorii (gen aspirina, indometacin, etc)

gastritele, aflate pe locul 3 ca frecventa a sangerarilor, duc la hematemeza si melena sau doar la melena. Cauzele de gastrite hemoragice cele mai intalnite sunt: ingestia acuta si in cantitate mare de alcool, administrarea de antiinflamatorii (mai ales fara protectie gastrica tip Omeprazol sau Famotidina), hipertensiunea portala mare din ciroza hepatica, uremia din insuficienta renala cronica severa si stressul (produs de traumatisme mari, arsuri, interventii chirurgicale, boli grave ce necesita internarea in terapie intensiva). Rar determina sangerari severe, de obicei e suficient tratamentul medicamentos sau, cel mai bine, profilaxia (prevenirea) aparitiei acestui tip de gastrita

varicele gastrice apar , ca si cele esofagiene, in evolutia cirozei hepatice si pot sangera chiar sever. Prevenirea aparitiei si sangerarii acestora se face prin administrarea de Propranolol si efectuarea endoscopiei superioare periodice. Din pacate, tratamentul endoscopic al varicelor gastrice este dificil si nu se face in mod constant in Romania

cancerul gastric determina de obicei anemie feripriva, dar uneori poate sangera acut, cu exteriorizare de hematemeza sau melena. Tratamentul de electie este cel chirurgical

cauze mai rare de hemoragie digestiva superioara sunt : angiodisplazia (pete vasculare dobandite odata cu inaintarea in varsta sau in anumite boli ca insuficienta renala), leziunea Dieulafoy (sangerare in jet prin lezarea unei artere situate superficial in peretele gastric) sau o serie de malformatii vasculare ale vaselor de sange ce alimenteaza peretele stomacului

3.DUODENUL

ulcerul duodenal- cu aceleasi comentarii ca la cel gastric, cu mentiunea ca o leziune ce parea a fi ulcer poate fi cancer gastric (de aceea este necesara endoscopia de control dupa terminarea tratamentului pentru ulcer gastric precum si biopsiile prelevate in timpul endoscopiei) pe cand ulcerul duodenal este doar ulcer si niciodata cancer

cauze rare de sangerare sunt:

fistula aorto - enterica (ruptura unui anevrism al aortei asociat in special protezelor vasculare de Dacron in duoden)- determina o hemoragie severa tip hematochezie. Endoscopia digestiva evidentiaza sange in duoden iar tomograful pune diagnosticul. Tratamentul este reprezentat de chirurgia de urgenta.

hemobilia - eliminarea de sange din caile biliare,prin papila duodenala, in duoden. Poate fi produsa de afectiuni ale arborelui biliar (cancer, inflamatii) sau de traumatisme hepatice. Endoscopia releva sangerare prin papila duodenala iar tratamentul este angiografic sau chirurgical.

hemosuccusul pancreatic - afectiunile pancreatice ca pancreatita acuta sau cronica cu chiste pot duce la sangerare prin papila duodenala, evidentiata endoscopic si tratata angiografic sau chirurgical

4.INTESTINUL SUBTIRE

varicele pot fi prezente si la acest nivel in ciroza hepatica. Tratamentul este medicamentos sau chirurgical, prevenirea lor se face tot cu Propranolol pentru reducerea hipertensiunii portale

tumorile de intestin subtire pot sangera ca melena si se pot diagnostica prin tomografie abdominala sau intraoperator

tinerii sub 30 ani sangereaza acut (hematochezie) din asa-numitul diverticul Meckel, rest embrionar situat pe intestinul subtire si care prezinta mucoasa gastrica ulcerata. Diagnosticul se pune specific prin scintigrafia cu technetiu iar tratamentul este chirurgical

5.COLONUL

diverticuloza reprezinta cauza cea mai frecventa de sangerare inferioara dat fiind prezenta crescuta a afectiunii la varstnici. Sangerarea apare ca hematochezie (daca diverticulul cu pricina este situat pe colonul terminal) sau melena (daca diverticulul este pe cec sau colon ascendent).Puseele de diverticulita nu duc la sangerare! Intotdeuna sangerarea dintr-un diverticul este o sangerare brusca, nedureroasa si nu duce la anemie feripriva. Orice diverticuloza asociata unei anemii feriprive trebuie investigata ,deoarece alta este cauza anemiei (poate exista concomitent un cancer colonic)!

angiodisplazia colonica este a doua cauza ca frecventa a sangerarilor inferioare. Termenul semnifica aparitia unor pete vasculare ce sangereaza usor si sunt frecvente cu varsta, mai ales la cei cu insuficienta renala sau stenoza aortica. Se exteriorizeaza ca hematochezie si este diagnosticata colonoscopic. Daca recidiveaza, se intervine chirurgical., cu rezectia partii de colon afectate

cancerul colonic poate determina hematochezie (rar), melena, rectoragii sau anemie feripriva (cel mai frecvent). De obicei, pacientul se stie de multi ani cu constipatie iar in ultimele luni a observat ca sangereaza uneori la scaun sau chiar fara a avea scaun. Frecvent, hemoroizii sunt prezenti, asa ca nu se merge mai departe cu investigatiile. Pacientul primeste tratament pentru hemoroizi si constata ca sangerarile continua si, in plus, a inceput sa nu mai aibe pofta de mancare, sa slabeasca foarte mult si sa fie lipsit de putere. In acest moment, de obicei deja cancerul colonic este raspindit si sansele de supravietuire sunt diminuate considerabil

hemoroizii si fisurile anale sangereaza acut, cu sange rosu curat. Chiar daca sunt evidentiati la examenul extern al anusului, colonoscopia trebuie efectuata, mai ales dupa 50 ani sau daca avem cazuri de cancer colonic in familie, pentru a exclude o alta cauza de sangerare cu sange rosu curat (cancer rectal sau sigmoidian, polipi colonici).Tratamentul este medicamentos, endoscopic (ligatura) sau chirurgical

polipii colonici apar ca mici excrescente pe interiorul intestinului gros, sunt evidentiati la colonoscopie, cand se biopsiaza deoarece un anumit tip histologic trebuie extras (polipectomie endoscopica) deoarece daca e lasat pe loc duce la cancer colonic. Majoritatea polipilor sangereaza cu sange rosu ca rectoragii sau hematochezie. Rar duc la melena. Daca un membrual familei a fot diagnosticat cu polipi colonici care au trebuit extrasi endoscopic, atunci toti membrii familiei, mai les dupa 40-50 ani, trebuie investigati colonoscopic deoarce exista forme familiale de polipoza, cu risc de cancerizare mare

colitele care sangereaza pot fi: cele infectioase, colita ischemica ce apare la varstnicul cu ateroscleroza sistemica avansata , colita de iradiere (frecventa la femeile cu radioterapie de pelvis pentru cancer uterin) precum si colitele inflamatorii (boala Crohn si rectocolita ulcerohemoragica). Ultimele duc la sangerare cu scaune diareice cu sange amestecat cu materiile fecale, mucus si chiar puroi, asociind o stare generala foarte proasta (febra, dureri abdominale)

varicele colonice din ciroza hepatica pot determina o hematochezie uneori de neoprit, cu risc vital pentru pacient. La fel, tot datorita hipertensiunii portale, apar si varicele rectale ce se pot ligatura, ca si hemoroizii

Forme de manifestare

Simptomatologia hemoragiilor gastro-intestinale este foarte variata si depinde in general de cantitatea de sange pierduta, timpul in care acesta se pierde si segmentele de tub digestiv interesate. Astfel, hemoragiile acute si intense pot avea repercursiuni grave si rasunet sistemic important in echilibrul hipovolemic al organismului, comparativ cu cele cronice si minore care se manifesta prin anemie bine tolerata de individ. Localizarea fata de ligamentul Treitz este importanta in clinica deoarece hemoragiile superioare sunt exteriorizate cel mai frecvent prin hematemeza (varsatura cu sange digerat, avand aspectul de zat de cafea) si melena (eliminare de scaun negru si lucios precum pacura), iar cele inferioare sub forma de rectoragie.

Simptomele asociate pierderilor sangvine pe cale digestiva includ: astenie, anemie cronica, oboseala, dispnee (dificultate la respiratie) scaune inchise la culoare sau pozitive pentru hemoragiile oculte in cazul sangerarilor pe termen lung.

Daca pierderea sangvina este masiva si acuta, pacientul poate intra in soc hipovolemic (situatie amenintatoare de viata) si trebuie reechilibrat imediat altfel riscul de deces este foarte crescut.
Diagnostic
Diagnosticul de vizualizare a sursei de sangerare se face prin:

endoscopie digestiva superioara sau inferioara (colonoscopie). Daca sangerarea este masiva, endoscopia trebuie efectuata de urgenta datorita posibilitatii de a trata endoscopic cauza (bandarea varicelor esofagiene rupte sau injectarea de adrenalina in craterul ulcerului hemoragic)

uneori sangerarea este masiva, fluxul abundent de sange nepermitand vizualizarea cauzei prin endoscopie. Angiografia selectiva de artere mari abdominale este atunci metoda de diagnostic de ales, evidentiind nu doar locul sangerarii dar putandu-se si interveni terapeutic prin injectarea unor substante cu rol de oprire a hemoragiei. Reprezinta o metoda de radiologie interventionala

daca debitul sangerarii este mai mic, se poate face scintigrafia cu globule rosii marcate radioactiv ce se vor localiza in aria de sangerare

in caz de suspicune de fistula aoto-enterica, examenul tomografic este de ales

pentru diverticulul Meckel (sursa cea mai frecventa de sangerare la tinerii sub 30 ani) scintigrafia cu technetiu este explorarea de electie

pentru sangerarea produsa la nivelul intestinului subtire (lung si dificil de explorat) se poate folosi: vizualizarea endoscopica a intestinului cu enteroscopul sau videocapsula (vezi metode de investigatie)

administrarea de bariu pe gura (tranzitul baritat) sau pe fund (irigografia) nu releva sursele de sangerare activa si nici nu permite efectuarea de manevre terapeutice.

Specialistii recomanda pacientilor cu hemoragie digestiva sa se prezinte la medic in vederea instituirii unui tratament prompt si corect ce poate opri sangerarea si indeparta cauza ei in timp util, evitand astfel instalarea unor eventuale dezechilibre hemodinamice care pot ameninta viata pacientului. Tratamentul la domiciliu este inadecvat unor astfel de patologii si complet neindicat de catre specialisti.

Pacientii pot adopta un regim de viata sanatos, cu o dieta bogata in fibre ce poate avea rol preventiv in agravarea unor probleme precum fisuri anale sau hemoroizi prin evitarea aparitiei constipatiei.

Tratament de specialitate

Tratamentul de specialitate in cazul hemoragiilor gastrointestinale este complex si difera in functie de localizarea propriu-zisa a hemoragiilor si intensitatea sangerarii. In cazurile grave poate sa apara socul hipovolemic, pacientii necesitand resuscitare si reechilibrare volemica. In astfel de situatii se administreaza fluide intravenos si chiar transfuzii sangvine.

Alte masuri terapeutice includ:

administrarea de inhibitori de pompa de protoni, pentru a scadea aciditatea gastrica si a stopa o eventuala agresiune chimica asupra vaselor sangvine in caz de hemoragie digestiva superioara

corectarea coagulopatiilor prin administrare de vitamina K sau plasma proaspata

reducerea hipertensiunii portale, in cazul sangerarilor din varicele esofagiene, prin administrarea de analogi de vasopresina si mai rar de octreotid.

Cazurile grave, cu deteriorarea rapida a starii generale a pacientului si cu risc letal sunt operate de urgenta.

Specialistii recomanda pacientilor sa aiba o dieta adecvata si sa evite consumul abuziv de alcool, de alimente ce favorizeaza constipatia (regim predominant carnat) si sa urmeze intocmai sfaturile medicului curant, in special in ceea ce priveste administrarea medicamentelor.

Pacientii trebuie sa se prezinte cu regularitate la controale medicale ulterioare pentru a li se monitoriza progresul si vindecarea si pentru a se putea detecta din timp eventualele complicatii ale hemoragiilor gastrointestinale.

# data[].attributes.attachment_link.description
Reprezinta eliminarea de sange proaspat sau digerat din tubul digestiv, sangerarea de la nivelul esofagului, stomacului si duodenului fiind clasificata ca hemoragie superioara iar cea de la intestinul subtire si colon ca hemoragie inferioara. Indiferent de sediu, este o urgenta medico-chirurgicala, pentru hemoragiile mari conlucrand o echipa complexa formata din gastroenterolog, chirurg si radiolog.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Descriere

Hemoragiile uterine disfuncţionale reprezintă sângerări anormale datorate modificărilor apărute în controlul hormonal al menstruaţiei. Sângerările apar frecvent sau neregulat, durează mai mult sau sunt mai abundente. Acest diagnostic se pune după excluderea altor cauze de sângerări vaginale care includ: boli ale organelor reproductive (de exemplu sindromul ovarelor polichistice), inflamaţii, tulburări de coagulare, tulburări tiroidiene, sarcina, complicaţii ale sarcinii şi utilizarea contraceptivelor sau anumitor medicamente.

Dacă riscul de cancer endometrial este crescut se practică o biopsie endometrială (a mucoasei uterine). Riscul este crescut în următoarele cazuri:
* Vârsta 35 de ani sau peste;
* Obezitate;
* Sindromul ovarelor polichistice;
* Hipertensiune arterială;
* Diabet;
* Sângerare persistentă, neregulată sau abundentă în ciuda tratamentului;
* Îngroşarea mucoasei uterine (observată la ecografie);
* Evaluare ecografică neconcludentă.

Dacă biopsia descoperă celule anormale, tratamentul include doze mari de progesteron şi uneori îndepărtarea (extirparea) uterului. De obicei sângerările pot fi controlate cu estrogeni şi progesteron sau uneori doar cu unul dintre ele.

Cel mai frecvent aceste hemoragii apar la începutul sau la finalul perioadei reproductive (adolescenţă sau după vârsta de 45 de ani). În cca 90% din cazuri, ovarele nu eliberează în mod regulat un ovul (anovulaţie). De aceea probabilitatea unei sarcini este mică. Totuşi, deoarece ovarele pot elimina ocazional un ovul, aceste femei ar trebui să utilizeze o metodă contraceptivă dacă nu doresc să ramână însărcinate.

Sângerările pot fi diferite faţă de menstruaţiile obişnuite astfel:
* Apar mai frecvent (apar la mai puţin de 21 zile - polimenoreea) sau la mai mult de 35 de zile;
* Apar frecvent şi neregulat între menstruaţii (metroragii);
* Perioada dintre menstruaţii diferă de la o lună la alta;
* Implică o pierdere mai mare de sânge (sângerare abundentă sau menstruaţie care durează mai mult de 7 zile), dar apare la intervale regulate (menoragie);
* Implică pierderea mai mare de sânge şi apare frecvent şi neregulat între menstruaţii (menometroragia).

Alte simptome ce pot apărea datorită modificăriloe hormonale:
* Hirsutism (creşterea în exces a părului de pe corp după un pattern masculin);
* Bufeuri;
* Schimbări de dispoziţie;
* Sensibilitate sau uscăciune vaginală.

Sângerarea din timpul menstruaţiilor poate fi anormală sau sângerarea poate apărea la momente imprevizibile. Unele femei au simptome asociate menstruaţilor, precum sensibilitate mamară, crampe şi balonare, însă multe femei nu au niciun fel de simptome.

Dacă sângerările continuă poate apărea deficitul de fier şi anemia.

Infertilitatea poate să apară sau nu în funcţie de cauza care produce sângerările.

Cauze posibile

Hemoragiile uterine disfuncţionale apar de obicei atunci când nivelele de estrogeni rămân ridicate în loc să scadă cum se întâmplă în mod normal după eliberarea ovulului şi în lipsa fecundării. Nivelul crescut de estrogen nu este echilibrat de un nivel corespunzător de progesteron. În asemenea cazuri, nu se elimină niciun ovul (anovulaţie) şi mucoasa uterină (endometrul) continuă să se îngroaşe (în loc să se desprindă şi să fie eliminată normal în timpul menstrauţiei). Această îngroşare anormală este numită hiperplazie endometrială. Periodic, mucoasa îngroşată este eliminată incomplet şi neregulat determinând sângerare.

Această sângerare este neregulată, prelungită şi uneori abundentă. Acest tip de sângerare apare frecvent la femeile cu sindromul ovarelor polichistice şi la unele femei cu endometrioză. Dacă acest ciclu de îngroşare anormală şi eliminare neregulată a mucoasei uterine continuă, pot apărea celule precanceroase, crescând riscul de cancer endometrial chiar la femeile tinere.

Hemoragiile uterine disfuncţionale pot reprezenta un semn precoce al menopauzei.

Trebuie să mergi la doctor dacă:

Apar sângerări vaginale neobişnuite.

# data[].attributes.attachment_link.description
Hemoragiile uterine disfuncţionale reprezintă sângerări anormale datorate modificărilor apărute în controlul hormonal al menstruaţiei. Sângerările apar frecvent sau neregulat, durează mai mult sau sunt mai abundente. Acest diagnostic se pune după excluderea altor cauze de sângerări vaginale care includ: boli ale organelor reproductive (de exemplu sindromul ovarelor polichistice), inflamaţii, tulburări de coagulare, tulburări tiroidiene, sarcina, complicaţii ale sarcinii şi utilizarea contraceptivelor sau anumitor medicamente.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
sângerare internă se dezvoltă în înfrângerea organelor interne. Astfel de sânge poate curge afară într-o cavitate naturală a corpului (stomac, plămân, uter, vezica urinara) sau într-un spațiu format prin sângele extravazată (intermuscular, retroperitoneale). Să luăm în considerare motivele, simptomele hemoragiei interne și tratamentul de prim ajutor al acestei patologii.

motive

Principalele cauze ale hemoragiilor interne sunt unele dintre bolile cronice și leziuni.

Video: Medicina SDA Capitolul 1 „sângerare externă"

boli cronice ale tractului gastro-intestinal. Aceasta este o cauza destul de comune de sângerare în cavitatea unui anumit organ. Provoca o afecțiune periculoasă poate ulcere peptice ale stomacului și intestinelor, gastritei erozivă, tumorile maligne ale sistemului digestiv, varice esofagiene (ciroza hepatica).

boli ginecologice. Cele mai frecvente hemoragii interne sarcina ectopica, ruptura ovariana, post-avort. Ar trebui să menționăm, de asemenea, sângerări interne la femei în timpul sarcinii și nașterii. Cauza lor poate fi dezlipire prematură sau placenta previa, discontinuități uterin sau canalul de naștere, întârzierea de ieșire placentei, hemoragie postpartum.

contuzii abdominale. La impact, ca urmare a unui accident de mașină sau o cădere de la o înălțime poate afecta ficatul și splina, cel puțin - intestin, pancreas, și mezenterului. Astfel de leziuni provoca sangerari masive severe.

leziuni traumatice ale creierului. hemoragie intracraniana este printre cele mai periculoase. De multe ori, acesta se deschide în câteva ore sau chiar zile dupa prejudiciu.

fracturile de coaste. De obicei, sângerare în regiunea pleurală se dezvolta la multiple fracturi ale coastelor, care sunt însoțite de leziuni ale vaselor pleurei și intercostal.

fracturii intraarticulare. Cu o astfel de fractura se produce, uneori, sangerare in cavitatea articulara.

Video: Anestezie si Terapie Intensiva © Anestezie si reanimare

simptome

Simptomele de sângerare viscerala depind de severitatea și localizarea. Semnele frecvente de avertizare timpurie includ:

slăbiciune, oboseală, somnolență;

paloare a pielii și țesuturilor mucoase;

amețeli, leșin, închiderea la culoare a ochilor;

sete, sudoare rece.

pierdere de sânge ușoară. Pacientul este ușor redus tensiunea arterială și crește rata pulsului (până la 80 bătăi / min).

Internă sângerare severitate moderată. Insotita de ritm cardiac crescut la 90-100 bătăi / min, sistoliticheskogo de reducere a presiunii până la 90 mm. Hg. Art. Se observă, de obicei, de răcire la nivelul membrelor, uscăciunea gurii, reacții mai lente, și greață.

hemoragie internă severă. Rata de puls peste 110 bătăi / min, presiunea sistoliticheskoe scade la 80 mm. Hg. Art. Există o încălcare a frecvenței respiratorii, transpirații reci, greață și vărsături, întunecare a conștiinței, sete chinuitoare, triunghi albastru nazolabiale.

hemoragie internă masivă. Se caracterizeaza prin respiratie recurente, lipsa sau confuzie, transpirații reci, paloare bruscă, cu caracteristici ascuțite, ochii chiuveta, ecranul devine indiferentă. presiune Sistoliticheskoe scade sub marcajul de 70 mm. Hg. Art., Rata puls de 160 bătăi / min.

hemoragie letala. Pacientul merge într-o comă, el a dezvoltat convulsii, respirație agonală, pierderi involuntare de urină și fecale, dilatarea pupilelor. Pielea devine uscată, „marmură", presiunea sistoliticheskoe nu poate fi determinată. Apoi vine agonia și moartea.

Următoarele simptome pot să apară în funcție de localizarea hemoragiei interne:

stomac sau esofag - greață și vărsături „zaț" (sânge de culoare închisă);

intestin subțire sau tractul gastro-intestinal superior - fecale zăbovi;

colonului inferior separat - alocarea de roșii din sânge din anus;

Ușoare - tuse cu sânge luminos spumoasă, dificultăți de respirație, dificultăți de respirație, dificultăți severe de respirație;

uter si vagin - sangerarea din tractul genital;

renale sau ale tractului urinar - apariția sângelui în urină (hematurie).

prim-ajutor

Dacă suspectați că hemoragie internă ar trebui să apelați imediat la ambulanta sau livra victima la un spital.

Până în momentul sosirii medicul trebuie să se asigure că pacientul în repaus. Dacă suspectați o hemoragie pulmonară a da poziție semi-șezând, este plasat pe o suprafață dură, plană în cazul în care pierderea de sânge este de așteptat în alte organe interne.

Este necesar să se pună un fior pe zona de suprafață a corpului afectat corpul pacientului, a pus o clismă, da laxative sau medicamente administrate care stimulează activitatea inimii.

Diagnostic si tratament

Primul medic efectuează o examinare detaliată a pacientului, măsurarea pulsul și tensiunea arterială. Pentru a confirma diagnosticul și să evalueze severitatea hemoragiei este atribuit un test de sânge. În funcție de amplasamentul destinat sângerării metodei de cercetare ales (nasogastric intubație, colonoscopie, bronhoscopie, cistoscopie, laparoscopie, fluoroscopia, echoencephalography).

Selectarea departamentului de spitalizare a fost efectuată ținând cont de daunele de organe. Obiectivul principal al tratamentului în acest caz - opri sângerarea. Apoi, specialiștii efectuează activități menite să îmbunătățească compensarea pierderii de sânge și microcirculația sânge. În cele mai multe cazuri, este nevoie de intervenție chirurgicală de urgență.

sângerare internă - o stare destul de periculos pentru sănătatea umană și viața. În special crește riscul de complicații severe de caracter masiv pierdere de sânge, și mai târziu vizita la un medic. Prin urmare, la primul semn de sângerare la nivelul organelor interne, cât mai curând posibil, să caute ajutor medical.

Video: Mini acasă stadion

# data[].attributes.attachment_link.description
sângerare internă se dezvoltă în înfrângerea organelor interne. Astfel de sânge poate curge afară într-o cavitate naturală a corpului (stomac, plămân, uter, vezica urinara) sau într-un spațiu format prin sângele extravazată (intermuscular, retroperitoneale). Să luăm în considerare motivele, simptomele hemoragiei interne și tratamentul de prim ajutor al acestei patologii.

# data[].attributes.attachment_link.title
Hemoragia digestivă superioară – Dr. Mădălina Stan-Ilie | SANADOR

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Παρουσίαση με θέμα: "HEMORAGIA, HEMOSTAZA, TRANSFUZIA DE SÂNGE"- Μεταγράφημα παρουσίασης:

HEMORAGIA, HEMOSTAZA, TRANSFUZIA DE SÂNGE

HEMORAGIA, HEMOSTAZA, TRANSFUZIA DE SÂNGE
HEMORAGIA: GENERALITĂŢI, CLASIFICARE, ASPECTE CHIURGICALE HEMOSTAZA TRANSFUZIA DE SÂNGE ÎN CHIRURGIE

HEMOSTAZA Funcţia plachetelor Plachetele, în mod normal nu aderă una la alta sau la peretele vascular normal Cănd se produce ruptura unui vas plachetele formează un dop care opreste hemoragia Leziunile intimei expun colagenul subendotelial la care plachetele aderă în 15 sec. de la evenimentul traumatic. În prezenţa factorului von Willebrand (vWF), (boala von Willebrand). Expansionare plachetară, se dezvoltă procese pseudopodale si de asemenea, plachetele eliberează un factor care recrutează alte plachete din sângele circulant formând un agregat liber (dop) de plachete care obstruează vasul sanguin rupt. Până în acest punct agregarea este reversibilă si nu este asociată cu secreţia. Acest proces este cunoscut drept hemostaza primară. Administrarea heparinei nu interferă eu această reacţie, de aceea hemostaza se poate produce la pacientul heparinizat.

Sistemul Kinină-kalikreină
HEMOSTAZA Sistemul Kinină-kalikreină prekalikreina este factorul Fletcher (XV). Prekalicreina este transformată enzimatic la kalicrenă. Kalicreina activează kininogenul cu greutate moleculară mare, îl transformă în bradikinină accelerănd activarea factorului XII, împreună cu care activează factorul XI FXI a

Factorii II, VII, IX si X necesită vitamina K pentru producţia lor
HEMOSTAZA Toti factorii de coagulare, cu excepţia tromboplastinei, Ca2+ si majoritătii factorului VIII, sunt sintetizaţi în ficat. Factorii II, VII, IX si X necesită vitamina K pentru producţia lor

HEMOSTAZA Fibrinoliza Definiţie: Fibrinoliza este un proces natural orientat către mentinerea permeabilităţii vaselor sanguine prin liza depozitelor de fibrină. Anti-trombina III circulantă (AT III) este implicată în menţinerea permea-bilităţii vasculare, ea neutralizănd acţiunea trombinei şi a altor proteaze din cascada coagulării. Fibrinoliza este iniţiată în acelasi moment eu mecanismul coagulării sub influenţa kinazelor circulante, activatorilor tisulari si kalikreinei care sunt prezente în multe organe, inclusiv în endoteliul venos. Fibrinoliza este dependentă de plasmină care provine din activarea plasminogenului. Nivelurile de plasminogen plasmatic cresc dupa efort fizic, obstrucţie venoase si anoxie. Activarea plasminogenului este iniţiată prin activarea factorului XII. Plasminogenul este preferenţial absorbit pe depozitele de fibrină. Plasmina lizează fibrina si actionează şi asupra altor proteine coagulante, incluzănd fibrinogenul, factorul V si factorul VIII. Fragmentele mai mici ale produsilor polipeptidici ai fibrinei care sunt produsi interferă cu agregarea plachetară normală; fragmentele mai mari sunt incorporate în cheag în stratul monomerilor normali de fibrina si determină un cheag instabil. sângele uman conţine o antiplasmină care inhibă activarea plasminogenului. Se consideră că plachetele posedă activitate antifibrinolitică.

HEMOSTAZA - DEFECTE CONGENITALE
Nivelul minim hemostatic al factorului VIII este de 30%, în cazul hemoragiilor intraarticulare si intramusculare; în hemoragiile mari el este de 50%. In cazul interventiilor chirurgicale majore si hemoragiilor care ameninţă viata nivelele de % vor fi atinse preoperator şi vor fi mentinute peste 30% timp de 2 săptămâni. Utilizarea plasmei proaspete în asemenea condiţii va necesita un volum care poate fi excesiv. Există concentrate de factor VIII care evită această problemă. Concentratele crioprecipitate de factor VIII conţin 9,6 unităţi /ml. După tratamentul chirurgical major al hemofilicilor, transfuzia de substitutie a factorului VIII va fi continuată timp de cel putin 10 zile. Plăgile trebuie sa fie bine vindecate

HEMOSTAZA HEMOSTAZA PROVIZORIE Hemostaza provizorie constă în oprirea hemoragiei pentru un timp limitat, printr-o serie de manevre: Compresiunea digitală care se aplică: deasupra leziunii, în caz de hemoragie arterială şi la nivelul leziunii, în caz de hemoragie venoasă Compresiunea digitală se poate face direct pe leziune (în timpul interventiilor chirurgicale), sau la distantă de focar, când se poate intercepta circulatia între cord si leziune (pentru arteră) şi invers, în cazul leziunilor venoase Hemostaza prin pansament compresiv se realizează prin diferite tehnici de înfăşare

Compresiunea circulară se realizează cu:
HEMOSTAZA Compresiunea circulară se realizează cu: mijloace improvizate (curea, cravata, fâşii de pânză etc.), cu garou. Trebuie avută în vedere ridicarea garoului o data la min., pentru împiedicarea leziunilor ischemice, care pot duce la şoc prin sdr. de reperfuzie la ridicarea garoului. Pacientul va fi însotit pe timpul transportului, de un bilet în care se va preciza ora aplicării garoului.

HEMOSTAZA PROVIZORIE Compresiunea arterei humerale. (dupa T.Ghitescu)
Compresiunea arterei subclaviculare. (dupa T. Ghitescu) Compresiunea a. carotide comune. (dupa T. Ghitescu) a.-Compresiunea arterei femurale; b.- Compresiunea aortei abdominale. (dupa T. Ghitescu)

HEMOSTAZA PROVIZORIE a.-Compresiunea pe artera humeralà; b.-Compresiunea arterei axilare. (dupa T.Ghitescu): Compresiunea pe aorta abdominalâ - diferite sisteme de mentinere a compresiunii. a. - Compresiunea vaselor poplitee; b. - Compresiune la plica cotului; c. - Compresiunea iliace externe.

forcipresura (aplicarea penselor hemostatice),
HEMOSTAZA DEFINITIVĂ Hemostaza definitivă urmăreşte oprirea definitivă a sângerării prin manevre chirurgicale: forcipresura (aplicarea penselor hemostatice), ligatura chirurgicală, făcută cât mai electiv pe vasul care sângeră (cu exceptia vaselor de importanţă vitală), hemostaza prin agenti termici (realizată prin cauterizare electrică) care se adresează hemoragiilor din vase mici. Avantajul cauterizării electrice (mono- sau bipolare) estede a câştiga timp. Dezavantajul constă în necroza tisulară din jurul punctului cauterizat, fapt ce realizează o escară post-combustională care se elimină dupa cca. 6-7 zile şi poate genera hemoragii secundare. In ultima vreme se folosesc dispozitive laser-argon, cu mare eficienţă hemostatică, în chirurgia parenchimatoasă şi în hemoragiile în pânzâ de tip capilar. hemostaza prin agenti chimici Agentii chimici folositi în hemostază sunt diverşi, de la vasoconstrictoare (adrenalina, noradrenalina, efedrina), pânâ la agenti procoagulanti; cel mai utilizat actualmente fiind fibrina, care are actiune hemostatică independentă de procesul de coagulare, are absorbtie rapidă şi nu este iritantă (produsele Gelaspon , Surgicel , Tacho-Comb ).

HEMOSTAZA DEFINITIVĂ Mai recent s-au introdus substanţe rapid polimerizante pe bază de acrilaţi, care "cimentează" suprafetele sângerânde, evitând astfel sacrificiul partial sau total de organ (splinâ, rinichi). In hemoragiile eu punctele de plecare leziuni ale vaselor mari se utilizează: sutura parietală vasculară simplă sau cu patch (venos sau sintetic), sutura vascularà termino-terminalà, atunci când pierderea de substantă vasculară permite apropierea extremitâţilor, grefa vasculară cu venă sau material sintetic (reprezintă o interpoziţie de protezâ venoasà sau sinteticâ între doua capete vasculare; ca material venos se foloseşte cel mai freevent safena internă dar şi alte vene mari cum ar fi iliaca sau femurala externă ori profundă. Protezele sintetice utilizează materiale ca teflonul, dacronul sau Gore-tex ), procedee de by-pass (pontaje, şunturi) care scurt-circuiteazâ un teritoriu vascular compromis utilizând de asemenea material venos sau protetic.

Compensarea pierderilor se realizează prin:
HEMOSTAZA DEFINITIVĂ Compensarea pierderilor se realizează prin: înlocuirea pierderilor cu sânge proaspăt, izo-grup, izo-Rh, masă eritrocitară, plasmă sau substante macromoleculare şi solutii cristaloide (dextranii, ser fiziologic, solutia Ringer, Ringer lactat, Haemacel®, albumine umane). în timpul interventiilor de lungà duratâ în chirurgia parenchimatoasâ se foloseçte din ce în ce mai mult auto-transfuzia peroperatorie (sistemul "cell-saver", prin colectarea, purificarea, reâncălzirea şi reperfuzarea sângelui pierdut în timpul operaţiei). Stimularea hematopoezei se realizează prin transfuzii de masă eritrocitară, plasmă, eritropoetină, vitaminoterapie, aminoacizi şi nutriţie parenterală şi/ sau enterală pentru corectarea stării de şoc cronic. Hemostaticele: vitaminele K, etamsilat, venostat (Dicynone ).

TRANSFUZIA DE SÂNGE Antigenii sunt situaţi pe eritrocite, iar anticorpii numiţi aglutinine, se află în plasmă. Antigenii de pe eritrocite sunt numiţi aglutinogene "A" şi "B", iar anticorpii sunt numiţi aglutinine "α" şi "β". Repartizarea aglutininelor în serul uman se face dupa "regula repartiţiei reciproc inversă"- Landsteiner, adică nu poate coexista aglutinina de acelaşi fel cu aglutinogenul Fiecare individ are un anumit sistem de aglutinogene, fapt care împarte oamenii în diferite grupe sanguine. Landsteiner a împărţit oamenii în patru grupe sanguine, după cum posedă sau nu pe eritrocite aglutinogene A şi B. Există 4 grupe sanguine: grupa 0 (I) care nu are aglutinogen şi doar aglutininele α şi β, grupa A(ll) care are aglutinogen A şi aglutinină β, grupa B(lll) care are aglutinogen B şi aglutinina α, grupa AB(IV) care are aglutinogenele A şi B.

PREPARATE DERIVATE DIN SÂNGE
TRANSFUZIA DE SÂNGE PREPARATE DERIVATE DIN SÂNGE Sângele integral are indicaţii din ce în ce mai restrânse. Timpul de stocare 21 zile. Masa eritrocitară obţinută prin centrifugarea sângelui integral, extracţia plasmei şi înlocuirea cu soluţie de resuspendare, nutritivă pentru eritrocite; prelungeşte timpul de stocare la zile. Masă leucocitară se obţine printr-un aparat programat de centrifu-gare şi absorbţia stratului dintre plasmă şi eritrocite. Concentrat congelat de eritrocite (la minus 70 - minus 150°C) păs-trează intact prin oprirea metabolismului eritrocitar ATP şi 2,3 DPG. Este indicat la cei cu aglutinine iregulare. Concentrat trombocitar se obţine prin citofereză. Este indicat în trombocitopenii severe sub - /ml. Trombocitele transfuzate au durată de viaţă scurtă şi pot transmite viruşii hepatitici, citomegalici şi SIDA.

TRANSFUZIA DE SÂNGE - DERIVATE DIN SÂNGE
Plasmă proaspătă congelată la minus 60°C se conservă mai multe luni; la minus 30°C păstrează toţi factorii labili V-VIII. Este însă vector de patologie virală. Are indicaţii în controlul imediat al hemoragiilor prin hipovitaminoza K, prin transfuzii masive, purpură trombocitopenică în cursul plasmaferezei şi în deficit de factori II, V, VII, X, XI. Crioprecipitat conţine factori VIII, I, XIII şi fibronectină. Principalele indicaţii sunt hemofilia, boala von Willebrand, CID. La minus 30°C se păstrează 1 an. Crioconcentrat de factor VIII se păstrează sub formă liofilizată şi după administrare are timp de înjumătăţire de 12 ore. Plasmă fără crioprecipitat este plasma proaspătă congelată fără factori I, VIII, XIII şi fibronectină, indicată ca expander plasmatic. PPSB - concentrat de protrombină (factor II, VII, X, IX) are indicaţii în hemofilia B, hipovitaminoza K, insuficienţa hepatică.

TRANSFUZIA DE SÂNGE - DERIVATE DIN SÂNGE
Antitrombina III - se prezintă sub formă liofilizată. Se indică în şoc cu CID şi accidente trombo-embolice, rezistenţă la heparină. Timpul de ½ este de 2-3 ore ore. Imunoglobuline polivalente sau specifice: imunoglobulinele specifice IgG anti D : de exemplu se administrează în 48 ore de la naşterea unui copil Rh(+) din mamă Rh(-) sau la toate cazurile cu a imunizare Rh. Imunoglobulină; IgG antiHBS se utilizează în profilaxia hepatitei virale. Albumina se prepară din plasmă sau din sângele conţinut în placenta umană. Indicaţia sa majoră este refacerea volemică. Se prezintă'sub formă de albumina umană 5% şi 20%. Riscul transmiterii virale este nul, deoarece prepararea sa implică temperaturi de 60°C mai multe ore.

CONSERVARE A SÂNGELUI Şl DERIVATELOR DE SÂNGE
TRANSFUZIA DE SÂNGE CONSERVARE A SÂNGELUI Şl DERIVATELOR DE SÂNGE Conservarea sângelui recoltat pe soluţii speciale se face la 4-6°C . Timpul maxim de conservare a sângelui integral este de 21 zile

TRANSFUZIA DE SÂNGE - ACCIDENTE Şl INCIDENTE
Accidente embolice uzual embolia gazoasă în special în tansfuziile sub presiune. Microemboliile prin cheaguri sunt prevenite de filtrele sistemelor de transfuzie. Transfuzarea de produs infectat. Accident extrem de rar dar riscul este maxim - şoc septic. Măsurile profilactice sunt suverane . ACCIDENTE IMUNOLOGICE Accidente hemolitice acute se produc prin distrugerea eritrocitelor donatorului de către anticorpii primitorului: naturali sau dobândiţi. Cresc accidentele hemolitice prin allo-anticorpi imuni câştigaţi prin transfuzii anterioare sau prin sarcină (sistemul Rh, Kell, Kidd). Testul Coombs direct pozitiv înseamnă prezenţa acestor anticorpi pe membrana hematiilor. Transfuzia de sânge incompatibil (accident grav) Simptomatologia hemolizei prin incompatibilitate de grup se manifestă imediat după începutul transfuziei, când apare stare de rău, frison, alterarea stării generale, hipotensiune, urticarie, hemoragii, blocaj renal, dureri lombare, icter tardiv.

TRANSFUZIA DE SÂNGE exsanghinotransfuzia cu o cantitate de sânge de 2 ori masa sangvină a bolnavului, realizând o înlocuire de 85% în prize alternative de 250 ml la adult şi la 10 ml la nou-născut; plasmafereză cu prize de 500 ml (centrifugare şi reinjectare a masei eritrocitare); Accidentele hemolitice tardive - apar la 3-21 zile după transfuzie printr-un răspuns secundar. Clinic se manifestă prin anemie hemolitică autoimună cu reticulocitoză, creşterea bilirubinei indirecte şi testul Coombs direct pozitiv. Purpura posttransfuzională - caracterizată prin trombocitopenie severă, apărută prin dezvoltarea anticorpilor antiplachetari. Imunodepresia posttransfuzională - efectul imunodepresiv al transfuziilor nu este bine elucidat. S-a constatat însă că toleranţa grefelor renale este mult ameliorată după transfuzii. Pe de altă parte transfuziile favorizează proliferarea tumorală şi infecţioasă.

TRANSFUZIA DE SÂNGE TRANSFUZIA AUTOLOGĂ Cererea de sânge depăşeşte cu mult oferta (Fr. 7% donatori) S-au căutat şi se cercetează alţi produşi care să înlocuiască sângele: sângele artificial bazat pe flurocarboni care captează O2 şi îl cedează ţesuturilor; hemoglobina în membranată. S-a cercetat hemodiluţia - prin substituenţii de plasmă (dextrani, gelatinele şi amidonii) până la Ht 25-30% pentru a scădea cantitatea de sânge transfuzat. Actualmente se pune accent din ce în ce mai mare pe TRANSFUZIILE AUTOLOGE : AUTOTRANSFUZIA PEROPERATORIE HEMODILUŢIA PREOPERATORIE. Transfuzia autologă (AUTOTRANSFUZIA) constă în recoltarea de o unitate de sânge pe săptămână, cu 4-5 săptămâni înainte de operaţie, sângele fiind recoltat pe soluţii speciale CPDA-1, CPDA-2, ultima prelevare fiind cu 72 de ore înainte de operaţie. În timpul intervenţiei se restituie sângele recoltat sub formă de sânge integral sau masă eritrocitară + plasmă proaspătă congelată. Medicolegal pacientul trebuie să aibă Ht 34% şi Hb 11 g/100 ml sânge şi să fie între de ani. Autotransfuzia peroperatorie constă în prelevarea aspirativă a sângelui din plagă, (Cell Saver). Nu se aplică în chirurgia septică şi oncologică. Autotransfuzia cu hemodiluţie preoperatorie constă în prelevarea la inducţia anestezică a ml sânge prin compensare cu plasmă expander şi restituirea sa după timpul operator hemoragie. Medicolegal pacientul trebuie să aibă Ht 34% şi Hb11g/100 ml sânge şi să fie între ani.

TRANSFUZIA DE SÂNGE INDICAŢIILE PRNICIPALE ALE TRANSFUZIEI DE SÎNGE, FRACŢIUNI Şl DERIVATE DE SÎNGE SÎNGE INTEGRAL, CONSERVAT Şoc hemoragie şi traumatic Exsanguinotransfuzie Dializă renală Circulaţie extracorporeală SÎNGE PROASPĂT Transfuzii masive CONCENTRAT ERITROCITAR Anemie cu hipoxie tisulară ERITROCITE SPĂLATE Sensibilizare la proteinele plasmatice Hemoglobinurie paroxistică nocturnă ERITROCITE CONGELATE Autotransfuzie. Stocare de eritrocite fără anumiţi antigeni (disponibile pentru pacienţi care au anticorpi împotriva acestor antigeni) CONCENTRAT ERITROCITAR SĂRAC ÎN LEUCOCITE SI TROMBOCITE Sensibilizare la transfuzii anterioare(reacţii febrile) sau în prezenţă de anticorpi antileucocitari la primitor. Prevenirea sensibilizării unui pacient care aşteaptă transplant renal SÎNGE HEPARINAT CONCENTRAT DE TROMBOCITE Trombocitopenie(cu sindrom hemoragie) sau preoperator Coagulare intravasculară diseminată(după oprirea coagulării anormale) CONCENTRAT DE LEUCOCITE Granulocitopenii cu infecţii bacteriene care nu cedează la tratament antibiotic. PLASMĂ PROASPĂTĂ (lichidă sau congelată) Refacere de volum sanguin Deficit al factorilor V, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII

TRANSFUZIA DE SÂNGE INDICAŢIILE PRNICÎPALE ALE TRANSFUZIEI DE SÎNGE, FRACŢIUNI Şl DERIVATE DE SÎNGE PLASMĂ ANTIHEMOFILICĂ Deficit al factorilor I şi VIII Deficit al factorilor I şi VIII CRIOPRECIPITAT Deficit al factorilor II. V. VII. IX. X. XI, XJI. XIII PLASMĂ PROASPĂTĂ reziduală (după extragerea criopreci-pitatului) Refacere de volum sanguin PLASMA CONSERVATĂ (lichidă sau liofilizată) Deficit de factori I. VII, IX, X, XI, XII, XIII CONCENTRAT DE FACTOR VIII Deficit de factor VIII CONCENTRAT DE COMPLEX PROTROMBINIC (PPSB) Deficit al factorilor II, VII, IX, X Soluţie de ALBUMINĂ Refacere de volum sanguin Hipoalbuminemii Soluţie de FIBRINOGEN Deficit de factor I Fibrinolize IMUNOGLOBULINE Deficite ale imunităţii umorale

# data[].attributes.attachment_link.title
HEMORAGIA, HEMOSTAZA, TRANSFUZIA DE SÂNGE - ppt κατέβασμα

# data[].attributes.attachment_link.description
HEMORAGIA, HEMOSTAZA, TRANSFUZIA DE SÂNGE HEMORAGIA, HEMOSTAZA, TRANSFUZIA DE SÂNGE HEMORAGIA: GENERALITĂŢI, CLASIFICARE, ASPECTE CHIURGICALE HEMOSTAZA TRANSFUZIA DE SÂNGE ÎN CHIRURGIE HEMOSTAZA Funcţia plachetelor Plachetele, în mod normal nu aderă una la alta sau la peretele vascular normal Cănd se produce ruptura unui vas plachetele formează un dop care opreste hemoragia Leziunile intimei expun colagenul subendotelial la care plachetele aderă în 15 sec.

# data[].attributes.attachment_link.title
Hemoragia digestiva superioara - Primul ajutor

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hemoragia este scurgerea de sânge, internă sau externă, în urma ruperii sau tăierii peretelui unui vas sangvin.

Hemoragiile externe - sângele se scurge în afara organismului din cauza secționării unor vase de sânge.

În funcție de vasele care au fost lezate, sunt următoarele tipuri de hemoragii:

hemoragii arteriale - sângele are o culoare roșu-aprins, țâșnește într-un jet sacadat, în același ritm cu pulsațiile inimii;

hemoragii venoase - sângele are o culoare roșu închis, curge lin, continuu;

hemoragii capilare - curgerea sângelui are o intensitate redusă și sunt ușor de controlat.

Hemoragiile interne - în care sângele care curge rămâne în interiorul organismului (ex.: în cavitatea abdominală etc.).

Hemoragiile interne pot fi și hemoragiile interne exteriorizate (sângele ajunge în afara corpului după ce a trecut printr-o cavitate naturală care face comunicarea organismului cu mediul exterior).

În cadrul hemoragiilor exteriorizate există:

epistaxisul (curgerea sângelui din nas) - Vezi aici

otoragia (curgerea sângelui din urechi)

hematemeza (vărsăturile cu sânge) - Vezi aici

hemoptizia (tusea urmată de eliminări de sânge din plămâni) - Vezi aici

hematuria (eliminarea de sânge prin urină) - Vezi aici

melena (eliminarea de sânge prin scaun, scaunul capătă o culoare neagră, lucioasă, "negru ca păcura) Vezi aici

enterohemoragia (hemoragia intestinală).

Epistaxisul
Epistaxisul sau rinoragia este un accident obișnuit, mai ales la copii. Apare de obicei ca rezultat al unor mici traumatisme (suflarea nasului). Poate apărea și în urma unei infecții a mucoasei care determină uscare și apariția de cruste.
Hemoragiile digestive
Hemoragiile digestive reprezintă o extravazare a sângelui la nivelul tubului digestiv, de la nivelul esofagului până la anus constituind o urgență medico-chirurgicală.

Hematemeza reprezintă vărsătura cu sânge ce caracterizează hemoragia digestivă superioară.

Melena se traduce printr-o hemoragie digestivă de obicei înaltă, adică provenind din esofag, din stomac sau duoden, mai rar de la nivelul intestinului subțire sau colon.

Hematuria se definește ca fiind eliminarea urinei ce conține sânge provenit din aparatul urinar.

Pentru verificarea cunoștințelor, rezolvă testele din secțiunea Teste Grilă.

# data[].attributes.attachment_link.description
Hemoragia este scurgerea de sânge, internă sau externă, în urma ruperii sau tăierii peretelui unui vas sangvin. Hemoragiile externe - sângele se scurge în afara organismului din cauza secționării unor vase de sânge.

# data[].attributes.attachment_link.description
Prezentare folosita pentru Optionalul de Biologie Clasa a VII-a