# data[].attributes.headline
ליהיא שנידובסקי- תגובה לאורי לוי

# data[].attributes.subject
ליהיא שנידובסקי- תגובה לאורי לוי

# data[].attributes.body
אירוע חטיפת החייל נחשון וקסמן על ידי מחבלי החמאס היה אחד האירועים הקשים בזיכרון הציבורי של אזרחי מדינת ישראל וזאת בשל הכישלון בפעולת השחרור של נחשון על ידי סיירת מטכ"ל שבפעולה זאת גם נחשון וקסמן נרצח ובנוסף קצין מסיירת מטכ"ל שהשתתף בפעולת החילוץ ( סרן ניר פורז ז"ל) נהרג גם הוא.
אני חושבת שהפתרונות שאורי הציע אינם מספיקים ויש לאסור באופן מוחלט על חיילי צה"ל לעלות ולהשתמש בטרמפים אלא אך ורק בתחבורה ציבורית מסודרת.
בנוסף אני מציעה לפעול בזירה התקשורתית והמדינית הבין לאומית ולגנות את השימוש של מחבלי החמאס וארגוני הטרור בפיגועים נגד אזרחים וחיילים.

# data[].attributes.headline
ליהיא שנידובסקי- תגובה ליואב בירן

# data[].attributes.subject
ליהיא שנידובסקי- תגובה ליואב בירן

# data[].attributes.body
אירוע אסון התאומים אכן היה פיגוע הטרור הגדול והטרגי בהיסטוריה ואנו רואים את ההשלכות שלו עד עצם היום הזה. אמריקה שינתה את פניה בעקבות אירוע זה ואפילו היום כ-20 לאחר האירוע הטראומה עדיין מורגשת באמריקה ובעולם כולו.
אני חושבת שהפתרונות של יואב טובים והכרחיים אולם אני הייתי שמה דגש רב יותר על עבודת מודיעין מול טרוריסטים פוטנציאליים ומשקיעה הרבה יותר משאבים בתהליך הבידוק שלפני הטיסה על מנת למנוע ממפגעים בכלל לעלות לטיסה.

# data[].attributes.headline
מיכאל גורביץ' מגיב לאריאל שרבי

# data[].attributes.subject
מיכאל גורביץ' מגיב לאריאל שרבי

# data[].attributes.body
אירוע זה הוא תקיפה ופגיעה בזכויות האדם (הרופא במקרה זה) ולדעתי התלונה שהוגשה על התוקף מוצדקת לגמרי מאחר שהתוקף פגע בזכות הכי חשובה של הרופא, הזכות לחיים וביטחון שבלעדיה ישתורר כאוס. הפיתרון המוצע בקטע זה הוא אחד מהפתרונות היעילים לבעיות אלו, ובנוסף אציע לקיים יותר אבטחה באזורים כמו זה.

# data[].attributes.headline
מיכאך גורביץ' מגיב לגיל יאיר

# data[].attributes.subject
מיכאך גורביץ' מגיב לגיל יאיר

# data[].attributes.body
לדעתי האירוע הנ"ל הוא הפרה של זכויות טבעיות, ובמקרה הזה בזכות לקניין, האחראים לאירוע זה אינם יכולים להישאר ללא עונש מאחר שפגיעה בכל זכות של כל אדם היא פשע העלול לשלוח את הנאשם לכלא. לדעתי הפתרון המוצע הוא הפתרון הכי מתאים לאירועים בהם מתקיימת פגיעה בזכויות והנאשמים במקרים אלו אמורים להיענש בהתאם.

# data[].attributes.headline
גלעד גור: תגובה ליותם

# data[].attributes.subject
גלעד גור: תגובה ליותם

# data[].attributes.body
אני מסכים עם מה שיותם כתב בקשר למקרה המזעזע של רוזה פארק ואני מסכים עם הרעיון שלו להעלות מודעות למקרים כאלה דרך הרשתות החברתיות.
לשעתי אפשר גם לארגן מחאות חברתיות וככה לעלות יותר מודעות למקרים מזעזעים כאלה ולנסות למנוע את אותם מקרים מלקרות

# data[].attributes.headline
אורי בן יוסף מגיב לגלעד גור

# data[].attributes.subject
אורי בן יוסף מגיב לגלעד גור

# data[].attributes.body
גלעד גור כתב על האינקווצזיה הספרדית אני מסכים שהאירוע מונע את חופש הדת ואני חושב שזה מגעיל מה שהם עשו לדעתי מונע גם את חופש התנועה כי מנעו מהם להיות במקום מסוים אני מסכים עם גלעד עם הפתרונות שהציע והפתרון שאני חושב שיעבוד זה לכבד את כולם כי כולנו בני אדם

# data[].attributes.headline
תגובה לעידו קרדי מגלעד גור

# data[].attributes.subject
תגובה לעידו קרדי מגלעד גור

# data[].attributes.body
אני מסכים עם מה שעידו אמר בזה שלכל אדם יש את הזכות להליך הוגן ואת הזכות לפרטיות
אני מסכים עם זה שזה לא בסדר שלקחו מישהו ועצרו אותו מבלי שאפילו תיחקרו אותו ולא היה לו איך להגן על עצמו.

# data[].attributes.headline
עידו קרדי: תגובה ליותם שטרן

# data[].attributes.subject
עידו קרדי: תגובה ליותם שטרן

# data[].attributes.body
יותם כתב על כך שבשנת 1955 בארה"ב עלתה רוזה פארקס, אישה שחורה מארה"ב, על אוטובוס ציבורי והתיישבה באזור השמור לשחורים, וכאשר האוטובוס התמלא, הנהג דרש ממנה לפנות את מקומה לנוסים לבנים שלא נותר להם מקום. אני מסכים עם בחירת הזכות לאירוע הזה, אך אני חושב שניתן להוסיף גם את הזכות לכבוד, מכיוון שבכך שהנהג ביקש מרוזה לפנות את מקומה באוטובוס הוא בעצם השפיל אותה בפומבי.

אני חושב שאירוע מהסוג הזה הוא נורא ולא צריך להתקיים בימינו, אך לצערנו עדיין מתקיימים מקרים מאותו הסוג.

אני מסכים עם הפתרון שהציע יותם ואף חושב שהוא מעולה, אך אני חושב שבנוסף לכך אפשר גם פשוט להתייחס אחד לשני בצורה יפה ומכבדת, גם אם הוא מגזע שונה. כבוד כלפי האחר יעזור מאוד בפתרון הבעיה.

# data[].attributes.headline
עידו קרדי: תגובה לגלעד גור

# data[].attributes.subject
עידו קרדי: תגובה לגלעד גור

# data[].attributes.body
גלעד כתב על גירוש יהודי ספרד ועל איך האירוע שלל מיהודי ספרד את חופש הדת.
אני מסכים שהאירוע הזה אכן שולל את חופש הדת מיהודי ספרד, ובנוסף אני חושב שאירוע זה מזעזע ושעליו לא לקרות שוב. הייתי מוסיף גם שאירוע זה כולל גם את שלילת חופש התנועה, מכיוון שכאשר גירשו את יהודי ספרד אסרו מהם להיות במקום מסויים (ספרד) והכריחו אותם ללכת משם, ולכן הם שללו להם את חופש התנועה.
אני מסכים עם הפתרונות שהציע גלעד, ואני חושב שהפתרון היחיד שבאמת יעבוד לבעיה זו הוא לכבד את כולם ללא קשר לדת שלהם, ולתת להם לקיים כל מסורת הקשורה לדת.

# data[].attributes.headline
יערה פרסקו: תגובה לאורי לוי

# data[].attributes.subject
יערה פרסקו: תגובה לאורי לוי

# data[].attributes.body
באירוע שעליו סיפר, חייל נחטף על ידי מחבלים. אני מסכימה עם הצעתו של אורי להרים מחאה על העלאת המודעות של הזכות לחירות.
וגם אני חושבת שעל מדינת ישראל לשמור על חיילי צה"ל באופן מוגבר יותר מכיוון שהם אחראים לשמור עלינו ולהילחם על המדינה שלנו.

ובנוסף אני מציעה להגביר את האכיפה נגד מקרים כאלה כך שאנשים יירתעו מלבצע מעשים כאלה בעתיד.

# data[].attributes.headline
יערה פרסקו: תגובה לגיל יאיר

# data[].attributes.subject
יערה פרסקו: תגובה לגיל יאיר

# data[].attributes.body
אני מסכימה עם גיל על כך שהזכות לקניין חומרי נפגעה באירוע שבו ציינה ולמרות שהזכות לקיניין היא המרכזית שנפגעה, אני רואה זכות נוספת שנפגעה לאותו אדם- חופש התנועה (חירותו של כל אדם לנוע בחופשיות ממקום למקום ללא הגבלה).

באירוע שציינה, השודדים כבלו את ידיו של דוד באזיקים מברזל ונעלו אותו בחדר. וכך מנעו ממנו לנוע ממקום למקום ופגעו לו בחופש התנועה.

# data[].attributes.headline
אור עובדיה:תגובה לדורון קלושינר 

# data[].attributes.subject
אור עובדיה:תגובה לדורון קלושינר 

# data[].attributes.body
דורון בחר בזכות לפרטיות והציג את הפרשה של ריגול הממשלה אחרי אזרחים באמצעות התוכנה פגסוס. אני מסכים עם דורון מפני שחדירה לטלפונים של אנשי ציבור, עיתונאים, ואפילו אזרחים רגילים זה ממש לא נורמלי ההתנהגות הזו מזכירה ממשלות בעמים אחרים וזה אפילו נשמע שישראל היא מדינה לא דמוקרטית. הפתרון שדורון נתן הוא לדעתי מאוד חלקי ולדעתי כדי לפתור את הבעיה הזו צריך לא רק לפרסם את מה שקרה פה אלא להקים חקירה משפטית כנגד אותם גופים אשר ריגלו, עוד דבר שלדעתי צריך לעשות הוא לאסור את השימוש בתוכנה למעט מקרים חריגים למשל למעק אחרי טרוריסט או מישהו שנחשד בפשע מאוד חשוב וגם אז שהמפעילים של התוכנה יצטרכו אישור משפטי לבצע שימוש בתוכנה.

# data[].attributes.headline
אור עובדיה: תגובה לזיו רביב הזכות לחיים ובטחון 

# data[].attributes.subject
אור עובדיה: תגובה לזיו רביב הזכות לחיים ובטחון 

# data[].attributes.body
זיו בחר בזכות לחיים ובטחון והביא מקרה על התעללות בתנוקות חסרי אונים בידי כרמל מעודה. אני מסכים עם זיו מכיוון שמקרה זה הוא פגיעה קשה בזכות לבטחון מפני שילד קטן לא יכול להגן על עצמו באמת ולפעמים אפילו ילד קטן לא ידבר על מקרה שכזה ולכן אני מסכים אם הפתרון שזיו הציע מפני שאם יהיו מצלמות בגני ילדים ולהורים תהיה גישה זה יוכל למזער מקרים שכאלה ולעזור למגר את התופעה אך לדעתי הממשלה צריכה לחוקק שהתעללות בילדים בגנים תכניס את אותו מתעלל לפחות ל15 שנה בכלא מפני שאותה התעללות יכולה ליצור לילדים טראומות לכל חייהם ואם נראה שאנו נלחמים בתופעה אז היא יכולה להקטן בהרבה.

# data[].attributes.headline
אור עובדיה- הזכות לחופש הביטוי 

# data[].attributes.subject
אור עובדיה- הזכות לחופש הביטוי 

# data[].attributes.body
א. הזכות לחופש הביטוי היא זכות אדם הבסיסית, המגיעה לכל אדם ללא קשר לדת, מין, לאום,וצבע עור של אותו אדם, חופש הביטוי הוא זכותו של כל אדם להגיד/להביע את דעותיו מבלי שיגבילו אותו באיזה דרך שירצה למשל בתמונה או בנאום.

ב. האירוע שבחרתי הוא על העילמות הטניסאית הסינית פנג שוואי, לפני חודשיים הטנסיאית פנג שוואי העלתה פוסט באתר ווייבו באותו הפוסט פנג שוואי האשימה בכיר בממשלה הסינית אשר פנג טוענת שאותו בכיר כפה עליה לקיים איתו יחסי מין ללא הסכמתה, אותו פוסט שהעלתה פנג שוואי נמחק לאחר חצי שעה ובכך נפגעה הזכות לחופש הביטוי של פנג שוואי.

ג. הזכות לחופש הביטוי נפגעה באותו מקרה בכך שאותו פוסט שהעלתה פנג שוואי נמחק למעשה אחרי חצי שעה, אגב לאחר שהעלתה את אותו פוסט אותה טנסאית פנג שוואי "נעלמה" ולא נודע מה איתה אפילו עד היום ובכך נפגעה עבורה עוד זכות והיא חופש התנועה מכיוון שאוסרים עליה לצאת גם משטחה של סין.
ד. לדעתי צריך להחרים מדינות שיעשו מקרים כאלה
וצריך להעלות מודעות ברחבי העולם לגבי כל העניין של metoo ובכך שצריך לשתף על מקרים כאלה בלי לפחד שיחסמו לך את הפוסט וימנעו ממך שלל זכיות אחרות.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פנג שוואי, שזכתה בשני טורנירי זוגות והייתה מדורגת במקום ה-14 בעולם ביחידים, חשפה כי הותקפה מינית על ידי סגן ראש הממשלה לשעבר - ומאז נעלמו עקבותיה * בהתאחדות הטניס הסינית דורשים מהממשלה לחקור את המקרה * הצנזורה במדינה מנסה להעלים כל איזכור של הדבר ברשתות החברתיות

פנג שוואי | צילום: AP

סימני שאלה מחשידים: טניסאית העבר הסינית פנג שוואי, בת ה-35, שהאשימה באופן חסר תקדים בכיר בממשל כי תקף אותה מינית במשך כ-10 שנים - נעלמה. "יש חשש שאולי קרה לה משהו, השתיקה שלה מאז הפרסום מעוררת חשש", כתב עיתונאי אמריקני המתגורר בסין. אחת ההערכות היא כי הטניסאית ברחה מהמדינה, לארצות הברית או לאירופה, אך לדבר אין כל אימות.

התאחדות טניס הנשים דרשה היום (שני) מממשלת סין לחקור את ההאשמות של שוואי בדבר ההטרדה המינית. בנוסף, בהתאחדות דורשים מהממשלה לשים סוף לצנזורה הבעייתית, שלטענתם שלא מאפשרת למקרים חמורים דומים לצאת לאור ולהיפסק. ההנהגה בסין לא הגיבה לבקשה.

שוואי, שזכתה בשני טורנירי גראנד סלאם בזוגות ודורגה בשיאה במקום ה-14 בעולם ביחידות, העלתה פוסט נוקב בן 1,600 מילים לרשת ה-"ווייבו", רשת חברתית שדומה לטוויטר ושנפוצה מאוד בסין. בפוסט היא האשימה את ז'אנג גאולי, סגן ראש ממשלת סין בין השנים 2018-2013 וחבר המועצה העליונה של המפלגה הקומוניסטית, בהטרדה מינית במשך כ-10 שנים. הצנזורה מיד מחקה את הפוסט.

ז'אנג גאולי, סגן ראש ממשלת סין לשעבר | צילום: AP

לפי דיווחי CNN הונג קונג, הפוסט נכתב כמכתב פתוח לגאולי ובו תיארה שוואי את מערכת היחסית הקשה שהיא קיימה עם הבכיר, כיום בן 75: "למה היית צריך לחזור אליי כל הזמן, לקחת אותי לבית שלך ולכפות עליי לקיים איתך יחסי מין?", כתבה הטניסאית לשעבר. "אני לא יכולה לתאר כמה גועל הרגשתי, כמה פעמים שאלתי את עצמי אם אני עדיין בן-אדם? הרגשתי כמו גופה מהלכת. כל יום שאלתי את עצמי מי אני באמת".

כמו בכל העולם, גם בסין תנועת ה-METOO צוברת תאוצה ועוזרת לנשים במדינה לחשוף את סיפורי ההטרדות שהן עברו. אך זו הפעם הראשונה בה נחשף סיפור של תקיפה מינית, לכאורה, על ידי דמות בכירה כל כך בהנהגה. "שוואי היא גיבורה אמיתית עם המון אומץ", אמרה אחת ממנהיגות התנועה הפמיניסטית בסין. "היא יודעת שהמילים שלה יכולות לפגוע בביטחון שלה ושל המשפחה שלה - אך היא בכל זאת חשפה את הסיפור למען הנשים הנוספות שאולי חוו משהו דומה".

הצנזורה בסין פעלה מהר מאוד בכדי למחוק כל זכר לפוסט של שוואי. הוא נמחק מהרשת בתוך 30 דקות בלבד מרגע הפרסום, כשגם כל ציטוט שלו או צילום מסך נמחק גם הוא. כל פוסט בו דובר על המקרה - נמחק גם הוא. הפרופיל של שוואי ב-"ווייבו" נותר קיים, אך הציוץ האחרון בו הוא הציוץ שלפני חשיפת ההטרדה והפרופיל נחסם לחיפושים.

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - הטניסאית סינית שהאשימה באונס בכיר בממשלה - נעלמה

# data[].attributes.attachment_link.description
פנג שוואי, שזכתה בשני טורנירי זוגות והייתה מדורגת במקום ה-14 בעולם ביחידים, חשפה כי הותקפה מינית על ידי סגן ראש הממשלה לשעבר - ומאז נעלמו עקבותיה * בהתאחדות הטניס הסינית דורשים מהממשלה לחקור את המקרה * הצנזורה במדינה מנסה להעלים כל איזכור של הדבר ברשתות החברתיות סימני שאלה מחשידים: טניסאית העבר הסינית פנג שוואי, בת ה-35, שהאשימה באופן חסר תקדים בכיר בממשל כי תקף אותה מינית במשך כ-10 שנים - נעלמה.

# data[].attributes.headline
דן שטייף מגיב ללביא אביטל(הזכות לשם טוב)

# data[].attributes.subject
דן שטייף מגיב ללביא אביטל(הזכות לשם טוב)

# data[].attributes.body
לביא כותב שילדה בת 15 נפגעה ריגשית קשות כתוצאה מכך שחבריה לכיתה הפיצו עליה מידע שיקרי בווטסאפ ובכך הם פגעו לה בזכות לשם טוב. בנוסף האירוע מתקשר גם ברמה מסוימת לזכות לחיים ובטחון-כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו. לפי מה שלביא מספר על האירוע אז כתוצאה מן הפצה של מידע שיקרי הילדה נפגעה קשות בנפש וצלקות נפשיות הן דבר שיכול להשפיע על אדם למשך כל חייו, כמו צלקת פיזית על הגוף הצלקות הנפשיות נשארות לחיים. הפתרון של לביא הוא לדעתי לא פרקטי מכיוון שאי אפשר לפקח על הטלפונים של התלמידים ועל מה שהם עושים ברשתות החברתיות ברמה כזאתי שתמנע אירועים כאלה. מה שכן אפשר לעשות זה לחשוף תלמידים לדברים האלה כשהם צעירים ואפשר להשפיע עליהם, להראות להם את הצד הנפגע ומה ההשלכות של בריונות והפצת מידע שיקרי ברשתות החברתיות או בכלל.

# data[].attributes.headline
יותם שטרן: תגובה לרודיקה בראב

# data[].attributes.subject
יותם שטרן: תגובה לרודיקה בראב

# data[].attributes.body
רודיקה כתבה על רצח ג'ורג' פלויד, אירוע בו שוטר בעל צבע עור בהיר חנק למוות אזרח על בסיס צבע עורו הכהה. אני מסכים עם רודיקה שהזכות לשיוויון נפגע כאשר  ג'ורג' פלויד נרצח על בסיס צבע עורו, אך בנוסף לכך, הזכות לחיים ובטחון נפגע באירוע.
הזכות לחיים ובטחון מעניקה לכל אדם את הזכות הבסיסית ביותר- הזכות לחיות. לפי ההגדרה של הזכות, כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. בנוסף לכך, המדינה מחוייבת להגן על כל בני אדם בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם. כאשר אדם נרצח, נלקח ממנו הזכות לחיים. וכשהרצח נעשה על ידי שוטר, שתפקידו הוא לשמור ולהגן על חייהם של האזרחים ולגרום לאזרחים להרגיש בבטחה, המטרה היחידה של הזכות לבטחון החיים נפגע.

# data[].attributes.headline
מיכל זילבר:תגובה לאמבר קרן

# data[].attributes.subject
מיכל זילבר:תגובה לאמבר קרן

# data[].attributes.body
אמבר כתבה על פרוץ מגפת הקורונה, ממשלת ישראל הכריזה על סגר כללי ואיסור יציאה של עד 500 מטר מהבית על מנת לשמור על בריאות הציבור ולעצור את התפרצות המגיפה.
אמבר צינה שזכות שנפגעה באירוע זה היא חופש התנועה ועלתה דילמה האם חשוב יותר לשמור על בריאות הציבור או לאפשר לתושבי המדינה לנוע בחופשיות ולשמור על חופש התנועה, אך בנוסף אפשר לראות גם את הפגיעה בחופש העיסוק.
חופש העיסוק-לכל אדם הזכות לעבוד בכל עבודה,מקצוע,משלח יד (בכפוף להכשרה נדרשת ו\או רישוי. אסור לעסוק: סחר בסמים, רוצח שכיר, הימורים בלתי חוקיים,זנות, סחר בנשים.
בפרוץ מגפת הקורונה כמו שאמבר צינה ממשלת ישראל הכריזה על איסור יציאה של 500 מטר מהבית ולכן אזרחי המדינה לא יכלו לצאת ולעבוד והייתה להם קריסה כלכלית, חלק מהאזרחים מצאו את עצמם בדילמה אם לקנות מצרים מסוימים בעקבות אבטלתם.
אמבר הציעה במהלך הסגר לאפשר תנועה חופשית ממקום למקום תוך שמירה על ריחוק חברתי ועטית מסיכה על מנת למנוע את הפצת המגיפה ועדיין לאפשר את חופש התנועה.
אני מסכימה איתה וחושבת שחופש התנועה היה חשוב ושאם כולנו היינו עוטים מסכות ומקפידים על ההנחיות יכולנו לעבוד ולהתפרנס .

# data[].attributes.headline
יואב בירן תגובה ללביא אביטל (הזכות לשם טוב)

# data[].attributes.subject
יואב בירן תגובה ללביא אביטל (הזכות לשם טוב)

# data[].attributes.body
א.
לביא מספר על אירוע בו כמה ילדות מספרות על ילדה אחרת שהיא שכבה עם החברה שלה.
לביא בחר בזכות לשם טוב ואני מסכים עם הבחירה , אך אני חושב שאפשר להוסיף את הזכות לחיים ובטחון מכיוון שבסיפור מסופר על פגיעה נפשית בילדה ואני חושב שהיא לא יותר קלה מפגיעה פיזית וגורם לילדה לנזק נפשי חרדתי שגורם לה לחיות בפחד ועם בעיות בנושא שמדבר על לסמוך על אנשים.
ב.
אני חושב שהצעת הפתרונות של לביא היא טובה ושהיא תשפיע בצורה משמעותית על טיפול בנפגעים ועל מניעת חרמים ועוד אירועים חברתיים מבישים ולא ראויים

# data[].attributes.headline
יובל ספיבק תגובה על האירוע של שחר פולק 

# data[].attributes.subject
יובל ספיבק תגובה על האירוע של שחר פולק 

# data[].attributes.body
שחר כתב על כך שנתקל לפני כמה ימים בסרטון ביוטיוב ובו גנבו לאישה את הטלפון והאישה ישר האשימה את הגבר כהה העור.
הפתרונות ששחר הציע הן פתרונות אמיתיות ונכונות אם כל אחד ישים לב לסביבה וישכח רגע ממחשבה גזענית או השוני של הבן אדם העומד מולו העולם אכן יראה טוב יותר.
עוד זכות נורא חשובה המופיעה בסיפור היא
הזכות לכבוד: הזכות שלא להיות חשוף ולא להיות נתון ליחס משפיל, מבזה, מזלזל, פוגעני או יחס אכזרי ובלתי אנושי.
עוד פתרון היכול לעזור במקרה זה הוא לא לתת לגזענות להשפיע על עולמינו ואכן לתת לאנשים כהי עור או עם מוגבלויות שונות להשתלב כגון בחוגים במסגרות לימוד וכ'ו...

# data[].attributes.headline
יותם שטרן: תגובה לזיו רביב (הזכות לחיים ובטחון)

# data[].attributes.subject
יותם שטרן: תגובה לזיו רביב (הזכות לחיים ובטחון)

# data[].attributes.body
זיו כתב על אירוע קשה שהתעסק בהתעללות בפעוטות בגן . אני מסכים עם זיו בכך שנפגעה הזכות לחיים ובטחון בפעוטות חסרי אונים. באירועים אלו חייבים לנקוט בחומרה כדי להגן על בטחון הפעוטות והוריהם.

אני מסכים עם זיו כפי שהציע שאפשר למנוע מקרים אלו בעתיד על ידי חקיקת חוק שמחייב מערכת בקרה של מצלמות בגנים.

בנוסף לכך אני חושב שצריך לחוקק חוק המחייב הכשרה מקצועית מפוקחת לכל אלו המבקשים לעבוד עם פעוטות וילדים. מעבר להכשרה צריך להיות גם גוף מסודר מטעם המדינה המפקח על ההתנהלות של כל מוסדות החינוך לגיל הרך.

# data[].attributes.headline
אורי לוי מגיב לדורון קלושינר - הזכות לפרטיות:

# data[].attributes.subject
אורי לוי מגיב לדורון קלושינר - הזכות לפרטיות:

# data[].attributes.body
דורון בחר בזכות לפרטיות וציין את המקרה האקטואלי שעסק בחשיפת המשטרה בנושא האזנות סתר לאזרחים רבים וחדירה לפרטיותם
אני מסכים עם דורון וחושב שמקרה זה לא תקין בקרב כל האזרחים ולכל אזרח יש את הזכות שלו לפרטיות
ומקרה זה הפר את הזכות לפרטיות של האזרחים באופן חריף.
לדעתי הפתרון של דורון אכן מועיל ואפקטיבי אך לדעתי ניתן לעשות אפילו יותר בכך שרק ועדת חקירה ממשלתית תחשוף את האמת על הריגול המשטרתי נגד אזרחי ישראל,
רק ועדת חקירה ממלכתית תגלה מי נתן את ההוראה, מי היו האנשים שהיו בסוד העניינים, נגד מי הם ריגלו, מה המידע שנשאב, ואיזה שימוש עשו משטרת ישראל במידע הפרטי הכמוס של אזרחי ישראל שנשאב בניגוד לחוק!
רק הקמת ועדת חקירה ממלכתית תבטיח שתשובות אלה ינתנו.

# data[].attributes.headline
יובל ספיבק תגובה על האירוע של אורי לוי

# data[].attributes.subject
יובל ספיבק תגובה על האירוע של אורי לוי

# data[].attributes.body
אורי כתב על כך שראה כתבה על חייל בשם נחשון וקסמן הנחטף על ידי קבוצת מחבלים ובתמורה ביקשו המחבלים שחרור של אסירים ערביים מישראל
לדעתי הפתרונות שהוצעו בעקבות מקרה זה הן לא כל כך מועילות מחאה על העלאת המודעות של הזכות לא תעזור מפני שבכל יום יש מחאות על נושאים שונים וכפי שניתן לראות המחאות לא ממש עוזרות באף צורה שהיא.
אך לעומת זאת יש את האפשרות והפתרון השני שאומר לשמור יותר על חיילנו וזה הוא פתרון מאוד יפה וחכם.
ניתן לראות זכות המאוד חשובה בסיפור
הזכות לחיים וביטחון: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.
פתרון נוסף היכול לעזור להעלות את המודעות בנושא זה הוא שלום כי אם יהיה שלום לא יהיו יותר סכסוכים גניבות ורצח עמים.

# data[].attributes.headline
יואב בירן תגובה למיכל זילבר (זכות לחיים ובטחון)

# data[].attributes.subject
יואב בירן תגובה למיכל זילבר (זכות לחיים ובטחון)

# data[].attributes.body
א.
האירוע עליו מדברת מיכל הוא אירוע של ניסיון חיסול הכולל שתי כנופיות פשע, אך באירוע נפגעו גם אנשים אחרים, חפים מפשע שאינם היו קשורים לכנופיות.
אני מסכים עם מיכל על זה שזכותם לחיים ובטחון של האזרחים נפגעה אך לדעתי יש עוד זכות שנפגעה והיא הזכות לקניין חומרי, בכתבה מצויין גם אמירות של האנשים כמו "כל הבית רעד" וגם מצויין על פיצוץ מטען בחנות ששייכת למישהו וזה גרם לנזק ברכוש של בעל החנות ולכן זה פגע לו בזכות לקניין רוחני.
ב.
לדעתי פתרונה של מיכל הוא פתרון טוב והוא יעזור מאוד אם הוא יתבצע על ידי הממשלה, בנוסף לכך אפשר לערוך תדריכים לאנשים בנושא מה לעשות כאשר אתה מוצא את עצמך בסיטואציה דומה למה שקורה באירוע.

# data[].attributes.headline
תגובה ליערה פרסקו הזכות לקניין (עדי גואטה)

# data[].attributes.subject
תגובה ליערה פרסקו הזכות לקניין (עדי גואטה)

# data[].attributes.body
יערה כתבה על כך שמנהלת קבוצת פייסבוק העתיקה מבלוגרים מתכונים וטקסטים שהם העלו.

אני חושבת שהפתרונות שיערה הציעה הם רעיונות טובים והיא מציגה נקודה טובה.

בעיניי יש עוד פתרונות כגון לפרסם מקרים כאלה יותר כמו לעשות כתבות, לפנות לאפליקציה בה זה קורה לדוגמה פה זה פייסבוק, בהרבה אפליקציות יש אפשרות להתלונן על פוסטים ועמודים ואז החשבון נחסם.

# data[].attributes.headline
עלמה ויסבורג: תגובתי לדניאל ניר שהגיבה על עבודתי 

# data[].attributes.subject
עלמה ויסבורג: תגובתי לדניאל ניר שהגיבה על עבודתי 

# data[].attributes.body
הזכות לחופש הביטוי היא זכות שמעוגנת בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו ויש להגן עליה.

אולם, כחלק משדה של איזונים, יש להגן גם על הזכות לקניין-הקניין הרוחני-זכות היוצרים, על מנת להגן על פרי עמלו של היוצר, לתמרץ יצירות עתידיות ולהגן על הזכויות הכלכליות, שהן הפירות שהוא קוטף מיצירתו.
לצורך כך, יש לבחון מתי השימוש המפר ביצירה עולה לכדי הפרת זכויות יוצרים, כלומר, מהי מטרתה העיקרית של היצירה, על מנת למנוע מצב בו עושים שימוש ציני בחופש הביטוי על מנת לקדם אינטרס מסחרי שפוגע בזכויות של היוצר המקורי.

השימוש הסאטירי הוא שימוש נלווה למטרה העיקרית שהיא המסחרית, הדבר מחזק את העניין שמדובר בהפרת זכויות יוצרים.

# data[].attributes.headline
עלמה ויסבורג מגיבה לדורון קלושינר:

# data[].attributes.subject
עלמה ויסבורג מגיבה לדורון קלושינר:

# data[].attributes.body
בחרתי להגיב על האירוע שכתב דורון קלושינר-

הידיעה שפורסמה בדבר חדירה לפרטיותם של רבים מאזרחי המדינה בצורה גורפת היא מטלטלת כפי שהציג דורון.

תיאורטית, צודק דורון שאם קרה ולא התקבל אישור מאותו גוף מפקח אז אכן בוצעה כאן עבירה על חוק האזנות סתר, פגיעה בזכות לפרטיות.

אבל, אתייחס לבעיה המהותית.

קיים קונפליקט בסיסי בין הזכות לפרטיות לבין הזכות לחיים וביטחון, כאשר גוף מדינתי משתמש בכלי רוגלה הפוגע בפרטיות של פלוני, חובה על הגוף המדינתי לנמק את פעולתו טרם שימוש ברוגלה כלפי פלוני בפני מנגנון פיקוח הקיים כבר(לפני סגן נשיא בית משפט מחוזי).

נצא מנקודת הנחה- שבכתבה לא הוצגו עובדות המצביעות על העדר אישור של אותו מנגנון פיקוח לגבי השימוש ברוגלה כלפי פלוני.

לכן, הדיון צריך להיות ברמה התיאורטית בלבד. לא הוצגו הוכחות שאותו גוף פיקוח לא נתן אישור לאותן פעולות שבוצעו לטענת הכתב כלפי האנשים שנטען שכלפיהם הופעלה הרוגלה.

בנוסף, חוק האזנות סתר מחייב קבלת אישור טרם ביצוע פעולת הריגול כלפי פלוני ומי שלא ניתן אישור שכזה מי שהפעיל את הרוגלה הפך לעבריין בעצמו.

אך לא ניתן עדיין לחרוץ את הדין כלפי המפעילים של הרוגלה מפני שזאת כתבה עיתונאית אשר לא הוצגו בה הוכחות.

אפשר להטיל ספק רב במה שפורסם ובאמיתות הדברים שכן תוכנה זו מאפשרת חשיפה מלאה של גורמים עברייניים באשר הם והעובדות הן שהפשע לצערנו משתולל ברחובות.

כלומר, אם היו משתמשים בתוכנה כפי שנטען בכתבה ללא כל סייג, המשטרה היתה שמה ידה על הפשע המשתולל ברחבי הארץ.

משכך ניתן להקיש שרב הנסתר על הגלוי בחקירת פשעים כלומר- לא משתמשים בתוכנה ללא סייג כפי שפורסם בכתבה.

דעתי על הפתרונות שהוצעו הן שהפתרונות טובים ואכן קיימים: קיימים מנגנוני פיקוח, קיימת עיתונאות מבקרת וקיימת הגברת המודעות בקרב אנשים.

לסיכום עד שלא יוכח אחרת אנו חיים במדינה מתוקנת.

# data[].attributes.headline
תומר בסון תגובה לאריאל שרעבי

# data[].attributes.subject
תומר בסון תגובה לאריאל שרעבי

# data[].attributes.body
המקרה שאריאל בחר לעשות אותו הוא אירוע תקיפה של גבר בן 37 שתקף רופא ועלה למשפט בעקבות המקרה.
אני חושב שהאירוע הוא מזעזע ולא צריך לקרות דברים כאלה.
אני לגמרי מסכים עם אריאל שטען כי אף אחד לא רוצה לפגוע ולהפגע

אך לצערי הרב יש בעולם לא מעט מקרי תקיפה ולפי דעתי הסיבה לכך היא מחוסר כבוד סבלנות ואהבה אחד מהשני.
אנשים כמו הגבר שבסיפור צריכים לקבל עונש חמור ביותר תקיפה של בן אדם צריכה להיות מחוץ לאפשרויות!
אפשר לפתור הכל בתקשורת אחד עם השני.

# data[].attributes.headline
דורון קלושינר מגיב ל: תמר בן ריי (הזכות להפגנה)

# data[].attributes.subject
דורון קלושינר מגיב ל: תמר בן ריי (הזכות להפגנה)

# data[].attributes.body
כל הנאמר בדבריה של תמר נכון. האירוע מציג את הזכות באופן ברור. בנוסף, אירוע זה מייצג זכות נוספת והיא הזכות לחופש הביטוי. כל אדם יכול להביע את דעותיו ולהרגיש חופשי. אחת הדרכים לחופש הביטוי היא הפגנות בהן ניתן להביע את דעת הציבור והפרט. ישנן הפגנות המוניות וישנן הפגנות יחיד. פתרון נוסף הוא לייצר הפגנה וירטואלית ברשתות המדיה השונות וכמובן לסקר זאת בטלוויזיה וברדיו. חשוב לציין שכדי שהפגנה תהיה חוקית היא חייבת אישור של המדינה - המשטרה וזאת כדי לשמור על שאר זכויות האזרחים, כך שההפגנה לא תפגע בזכויותיהם כגון חופש התנועה וחופש הביטחון האישי.

# data[].attributes.headline
לביא אביטל: תגובה ליובל ספיבק

# data[].attributes.subject
לביא אביטל: תגובה ליובל ספיבק

# data[].attributes.body
דעתי על האירוע היא שהאירוע חמור ביותר, כול אדם יכול לעסוק במה שהוא רוצה ויש להתייחס באופן שווה לכול אחד ללא קשר למגדר.
אני מסכים עם יובל כי הזכות לשוויון באמת באה לידי ביטוי באירוע זה. יחד עם זאת גם חופש הביטוי בא לידי ביטוי באירוע זה.
חופש הביטוי: " לכול אדם זכות לבטא ולהפיץ את עמדותיו, דעותיו, ואמונותיו בכול דרך שיבחר כול עוד אינו פוגע".
במקרה זה נוצל לרעה חופש הביטוי בכך שהילד פגע ברגשות של הילדה ושלח אותה לשחק בבובות ובכך הוא העליב אותה.
אני מסכים עם הפתרונות של יובל אבל עם זאת אני מציע כמה פתרונות נוספים כמו :
חינוך והסברה בבתי הספר וברשתות החברתיות על נושא מגדר ושווין.
הדרכה לדרכי תגובה של בנים ובנות בשביל להתמודד עם מקרים דומים בעתיד.

# data[].attributes.headline
לביא אביטל: תגובה ליואב בירן

# data[].attributes.subject
לביא אביטל: תגובה ליואב בירן

# data[].attributes.body
אני מסכים עם יואב כי הזכות לחיים ובטחון באה לידי ביטוי באירוע שבחר. יחד עם זאת באירוע זה יש עוד זכות  והיא- הזכות לחירות.
פגיעה בזכויות אחר- "אם אדם משתמש בחירותו כדי לפגוע בגופו, רכושו, חירותו או כבודו של אדם אחר יש להגביל את חירותו כדי להגן על אדם זה".
פגיעה בחברה- "אם אדם משתמש בחירותו על מנת לפגוע בחברה: בשלום, בבטחון במוסר, יש להגביל את חירותו".
באירוע זה הזכות לחירות נפגעה בכך שהטרוריסטים השתמשו במטוסים לפגוע בגופם רכושם וביטחונם של תושבי ארצות הברית
אני מסכים עם הפתרון של יואב אבל יחד עם זאת ההצעה לשפר את אבטחת המטוס אינה מספיקה, ולכן צריך פתרון עמוק יותר. אני מציע להקים וועדה שמייצגת את כול צדדי הסכסוך על מנת להגיע לפתרונות שימנעו מצבים כאלה בעתיד. פתרון נוסף הוא לחזק את נושא הריגול והמודיעין באמצעים טכנולוגים מתקדמים.

# data[].attributes.headline
דורון קלושינר מגיב ל: ענבר גפן אדלר (הזכות להליך הוגן)

# data[].attributes.subject
דורון קלושינר מגיב ל: ענבר גפן אדלר (הזכות להליך הוגן)

# data[].attributes.body
ענבר הציגה את הנושא בצורה ברורה והסבירה את עמדתה כראוי. אני מסכים עם העובדה שלכל אחד יש זכות לייצוג הולם. על המדינה לאפשר לכל אזרח ייצוג משפטי כדי שיוכל להגן על עצמו כדי לשמור על זכויותיו. במקרה זה מדובר גם בזכות לשוויון, כך שלא יהיה הבדל בין אדם עני לאדם עשיר וכל אחד יוכל לקבל ייצוג ראוי.
פתרון נוסף הוא חוק המחייב את המדינה והרשויות שלה לתת לכל אזרח ייצוג ללא הבדל דת, גזע, מין ומעמד.
דרך נוספת היא לחייב את המדינה להציג באופן כתוב בזמן אמת לכל אזרח את זכויותיו בהקשר זה.

# data[].attributes.headline
תומר בסון מגיב למיכאל הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.subject
תומר בסון מגיב למיכאל הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.body
מיכאל בחר בקטטה בין אוהדי הכדורגל לפני תחילת המשחק והוא טוען שלאף אזרח אין שום זכות לפגוע באזרח אחר או למנוע ממנו להרגיש חסר ביטחון במקום שהוא נמצא.
אני מסכים עם מיכאל וחושב שכל מה שקורה בכדורגל הישראלי מבחינה תרבותית זה בושה וכל אוהד כדורגל חושב שהוא יכול  לעשות מה שבא לו.
הפתרון של מכיכאל הוא מצויין אך קשה לי להאמין שיקרה
רמת האבטחה בכדורגל הישראלי ברמה מאוד נמוכה ואני בטוח שבמידה והאבטחה בישראל תיהיה יותר ערנית למקרים כאלו הקטטות הללו יופחתו משמעותית.
הפתרון שלי למקרה הוא להעני שבחומרה את העבריינים.
העונש הנפוץ ביותר שאוהד כדורגל יכול  לקבל הוא צו הרחקה מהמגרשי כדוגל.
לדעתי העונש הזה הוא לא מתאים למקרה..
במידה והעונש של דבר כזה יוגמר כך תרד רמת המקרי אלימות בישראל

# data[].attributes.headline
רוני אמדו: תגובה ליערה פרסקו

# data[].attributes.subject
רוני אמדו: תגובה ליערה פרסקו

# data[].attributes.body
אני מסכימה עם דבריה של יערה. באירוע מתואר כי מירב פרנקל המנהלת של קבוצת הפייסבוק ''מה אוכלים היום?" מעתיקה את המתכונים, טקסטים ותמונות מקבוצה של בלוגרים מתחום הקולינריה, כאשר פנו אליה בבקשה להסיר את התוכן ולהפסיק לעשות בו שימוש, היא התעלמה וחסמה אותם.
אני חושבת ומסכימה עם יערה שהזכות לקניין (קניין רוחני) נפגע.
הרעיון של יערה להעלת המודעות בנושא טוב ואני חושבת שבכללי כול יוצר תוכן צריך להשאיר חותם או סימן שלא יהיה אפשר להעתיק מהם.

# data[].attributes.headline
רוני אמדו: תגובה ליותם שטרן

# data[].attributes.subject
רוני אמדו: תגובה ליותם שטרן

# data[].attributes.body
אני מסכימה עם דבריו של יותם. בכתבה נפגעה הזכות לשוויון בכך שהאדם שצבע עורו היה לבן דרש מרוזה פארקס את מקומה באוטובוס בגלל צבע עורה שהיה קהה יותר, המשטרה נתנה לפארקס קנס רק בגלל שסירבה לקום ממקומה.
אני חושבת שהזכות לשוויון כן נפגעה.
לדעתי הרעיון לפתרון של יותם טוב מאוד אך לפעמים אנשים לא מתייחסים וממשים בחיים האמיתיים את מה שהם רואים ולכן אני חושבת שאפשר להעביר סדנאות בביתי הספר לילדים בנושא של שוויון ולערות להם מקרים כמו פארקס וכך זה העלת המודות בנושא תעלה אפילו יותר.

# data[].attributes.headline
אלה בר לב: תגובה לגלעד גור (הזכות לחופש דת)

# data[].attributes.subject
אלה בר לב: תגובה לגלעד גור (הזכות לחופש דת)

# data[].attributes.body
גלעד בחר באירוע בו האינקווזציה הספרדית גירשה כל יהודי ספרדי שלא הסכים להתנצר. הזכות בה בחר הייתה הזכות לחופש דת, אך אני רואה בכתבה גם את הזכות לחופש התנועה. כשהאינקווזציה גירשה את היהודים שלא הסכימו להתנצר מספרד הם פגעו בזכות התנועה שלהם.

# data[].attributes.headline
אלה בר לב: תגובה לעדי גואטה (הזכות לשוויון)

# data[].attributes.subject
אלה בר לב: תגובה לעדי גואטה (הזכות לשוויון)

# data[].attributes.body
עדי הציגה נושא שבו זוגות מקהלית הלהט"ב יוכלו להביא ילד בפונדקאות בארץ, כמו זוגות הטרוסקסואלים (סטיירטים). אני מסכימה איתה שהזכות שמופיעה בכתבה היא הזכות לשוויון, מכיוון שהחוק החדש נותן לקהילה זכויות שהיו לשאר האוכלוסייה.
דבר נוסף שניתן לעשות כדי להעלות את המודעות לנושא ולאפשר לקהילה זכויות שקיימות לשאר האוכלוסייה הוא ללמד את הנושא בביתי הספר. אם ילדים ילמדו על הנושא בבית הספר, בעתיד נוכל להגיע לשוויון מוחלט בין הלהט"ב להטרוסקסואלים.

# data[].attributes.headline
דן שטייף מגיב לשחר פולק (הליך הוגן)

# data[].attributes.subject
דן שטייף מגיב לשחר פולק (הליך הוגן)

# data[].attributes.body
שחר כותב שבמקרה שהאישה האשימה את הגבר בעל הגוון עור השחור אז היא פגעה לו בזכות להליך הוגן כי היא האשימה אותו ישר בגלל גוון עורו והיא בכלל שכחה את הטלפון בשירותים. אני מסכים אם הטענה הזאת אך במקרה הזה אני חושב שגם נפגעה זכותו לשם טוב-זכותו של אדם שלא יפורסמו אודותיו או על אורחותיו או על דעותיו מידע שיקרי. האישה האשימה את הגבר ובכך אמרה עליו מידע שיקרי שאין לה בכלל מושג מה באמת קרה. אני חושב שהפתרון של שחר הוא ברור מכיוון שהוא אומר אם כל אדם לא יבחר במחשבה גזענית אז העולם יהיה טוב יותר. אבל אני חושב שאנשים מציגים את דעתם הגזענית יותר מדי ובכך שנאמר להם אל תבטאו את הדעה שלכם אם היא גזענית כלםי אדם אחר זה לא יעזור כי יש אנשים שתמיד יאמרו את מה שהם חושבים ובנוסף כולם פועלים לפי מה שהם חושבים גם אם הם לא אומרים זאת בגלוי. אני חושב שפשוט צריך לתת קנסות כלפי אנשים המתנהגים בגזענות כלפי אחרים. כמובן שצריך להתחשב במידת המעשה והגזענות אבל חשוב לגרום לגזעניים להתחרט על כך שהם משפילים אדם אחר.

# data[].attributes.headline
זיו רביב: תגובה לגיל יאיר(הזכות לקניין)

# data[].attributes.subject
זיו רביב: תגובה לגיל יאיר(הזכות לקניין)

# data[].attributes.body
במקרה של גיל יאיר מסופר על פריצה של 3 שודדים שפרצו לבית של אדם חף מפשע ונעלו אותו עם אזיקים
אני חושב שהזכות לפרטיות גם נפגעה מכיוון ששודדים אלה פרצו לביתו הפרטי והפריעו "למנוחתו"
אני חושב שהפתרון שגיל הציעה הוא פתרון טוב מכיוון שרוב הפתרונות האחרים יוכלו ךפגוע באחד משני הצדדים יותר ממה שהם אמורים לקבל

# data[].attributes.headline
זיו רביב: תגובה לדן שטייף(חופש הביטוי)

# data[].attributes.subject
זיו רביב: תגובה לדן שטייף(חופש הביטוי)

# data[].attributes.body
במקרה של דן הוא מדבר על איסור ההומואיות באזורים שונים באפריקה
אני חושב שהזכות לחיים וביטחון גם נפגעה מכיוון שאנשים אלו מקבלים עונשי מוות או מאסרים ארוכים בשל היותם הומואים מבלי שעשו פשע כלשהו
אני חושב שהפתרון של דן טוב אך אינו יעיל מכיוון שקשה מאוד לשכנע אנשים לעזוב את כל מה שיש להם בשביל לעבור למקום אחר וגם אם כן יסכימו זה כמעט בלתי אפשרי להעביר מאות אלפי אנשים למקום בטוח באזור מרוחק

# data[].attributes.headline
זיו רביב הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.subject
זיו רביב הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.body
הזכות שבחרתי היא הזכות לחיים וביטחון
כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה, חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם וגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ובטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת הזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

האירוע שבחרתי הוא המקרה של כרמל מעודה בו היא הכתה קשרה מאכילה בכוח עד להקאה ואז מאכילה בקיא פעוטות במשפחתון שלה

הזכות לחיים וביטחון נפגעה מכיוון שהגננת הכתה והתעללה בפעוטות חסרי אונים ללא יכולת להגן על עצמם ולא היה לה את הזכות להכות אותם ולפגוע בהם

הצעתי למניעת מקרים כאלה היא חובת התקנת מצלמות בכל הפעוטונים והגנים בארץ ונתינת גישה למצלמות אלה להורי הילדים ולאחראיים עליהם

https://www.maariv.co.il/news/law/Article-706762 קישור לתמונות ולסרטונים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
המשטרה פרסמה היום (חמישי) סרטון קשה לצפייה, שצולם במשפחתון הנמצא בבעלות הגננת כרמל מעודה, החשודה בהתעללות בילדים שהיו תחת אחריותה. בסרטון נראית הגננת פוגעת בילדים בצורה קשה - כאשר בין היתר היא נראית קושרת ידי ילדים לדקות ארוכות, מאכילה אותם בכוח עד להקאה - ולאחר מכן מאכילה אותם שוב בקיא.

כזכור, ביום 19 ליוני התקבל במשטרת ישראל דיווח על חשדות להתעללות בפעוטות במשפחתון לגילאי שלושה חודשים עד שלוש שנים, שנוהל בביתה של מעודה בת ה-25 מראש העין.
עם קבלת הדיווח פתחה משטרת ישראל בחקירה במהלכה נאספו ראיות כנגד הגננת, שביססו את החשדות נגדה. במהלך החקירה איתרו חוקרי המשטרה את תיעוד מצלמות האבטחה בגן, שתיעדו את הנעשה בגן בשעות הפעילות, ואת התנהלותה של מעודה מול הפעוטות.

מצפייה של החוקרים בסרטי האבטחה עלה כי הגננת נהגה להעמיד את הפעוטות דקות ארוכות כשפניהם מופנות אל הקיר, להאכיל אותם בקיא שפלטו, לקשור את אחד הילדים בידיו לכיסא כשהן משוכות לאחור והוא ממרר בבכי עד אשר נופל מהכיסא לרצפה וידיו נותרות קשורות מאחור, וכן הכאת הילדים באמצעות מגבת ובידיים.

במהלך החקירה זומנה לתחנת המשטרה סייעת שעבדה בגן, ומחקירתה עלה חשד כי הייתה עדה למקרי ההתעללות של הגננת בילדים ואף נקטה בעצמה באלימות כלפי הפעוטות בגן. הסייעת נעצרה והובאה לדיון בהארכת מעצרה בבית משפט השלום בפתח תקווה, שם שוחררה בתנאים מגבילים ובהם מעצר בית. ההליכים המשפטיים נגד הסייעת יימשכו בהליך רגיל ולא במסגרת מעצר.

ב-21 ליוני זומנה הגננת לחקירה בתחנת המשטרה, ומעצרה הוארך מעת לעת בבימ"ש השלום בפ"ת. השבוע הוגשה בעניינה הצהרת תובע, בדבר כוונת הפרקליטות להגיש נגדה כתב אישום ובקשת מעצר עד לתום ההליכים המשפטיים נגדה.

אם לילדות שהיו בפעוטון של מעודה והוצאו לאחר שהיא חשדה שדברים אינם מתנהלים כשורה שם, אמרה ל"מעריב" בעקבות חשיפת סרטוני ההתעללות ע"י המשטרה, כי "הייתה לי הרגשה שמשהו לא בסדר אבל לא שיערתי דבר כזה. אולי כי אני לא מאמינה שקיים כזה רוע, שאפשר להתנהג לילדים בצורה כזו".

היא הוסיפה כי "היום כשאני רואה את הסרטונים אני אומרת שמשהו בהרגשה שלי לא היה שלם כשהן שם, אבל בחלומות הכי גרועים שלי לא תיארתי לעצמי כזו התעללות, לזה לא ציפיתי. אלימות אני לא ראיתי, זו הייתה רק ההרגשה שלי, האינטואיציה שלי היא שאמרה לי להוציא אותן משם".

בעקבות ההתפתחויות, בעיריית ראש העין החלו בביצוע סקר של משפחתונים בעיר, במטרה לחייב כל המשפחתונים לעמוד בסטנדרטים חדשים שהעירייה תכתיב. מבירור של העירייה עולה כי בעיר פזורים כ-80 משפחתונים, וכולם, כך אומרים בעירייה, יידרשו לעמוד בדרישות החדשות או שלא יוכלו לפתוח את השנה. בעירייה הוסיפו כי יועבר גם חוק עזר שיאפשר לפקח עליהם בהתאם לקריטריונים שייקבעו.

בתוך כך נחשף היום מקרה התעללות נוסף בפעוטון פרטי בעפולה, כשמטפלת נחקרה בחשד להתעללות בקטינים בפעוטון בו היא עובדת. לאחר חקירתה שוחררה המטפלת לביתה בתנאים מגבילים, בהם הרחקה מגן הילדים, והחקירה בעניין נמשכת.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
התעללות בחסר ישע

# data[].attributes.attachment_link.title
קושרת, מאכילה בקיא ומכה: תיעוד ההתעללות של הגננת כרמל מעודה

# data[].attributes.attachment_link.description
המשטרה פרסמה היום (חמישי) סרטון קשה לצפייה, שצולם במשפחתון הנמצא בבעלות הגננת כרמל מעודה, החשודה בהתעללות בילדים שהיו תחת אחריותה. בסרטון נראית הגננת פוגעת בילדים בצורה קשה - כאשר בין היתר היא נראית קושרת ידי ילדים לדקות ארוכות, מאכילה אותם בכוח עד להקאה - ולאחר מכן מאכילה אותם שוב בקיא.

# data[].attributes.headline
אמבר קרן: תגובה לתמר בן ריי

# data[].attributes.subject
אמבר קרן: תגובה לתמר בן ריי

# data[].attributes.body
תמר כתבה על אירוע עליית המחירים במשק שבגללו החליטו ללכת להפגין ולעשות ״חרם״ על החברות שהעלו מחירים ולא לקנות את המוצרים שלהם.
אני מסכימה עם תמר שנשמרה זכות ההפגנה באירוע זה. אבל בנוסף לכך התקיים גם חופש ההתאגדות, חופש ההתאגדות הוא כשאנשים מתארגנים יחד הם יכולים לפעול למען מטרה שאדם בודד לא היה מצליח לפעול למענה. חופש ההתאגדות בא לידי ביטוי באירוע זה בכך שקבוצה של אנשים הפגינו יחד נגד החברות שהעלו את המחירים.

# data[].attributes.headline
אמבר קרן: תגובה לגיל יאיר

# data[].attributes.subject
אמבר קרן: תגובה לגיל יאיר

# data[].attributes.body
גיל כתבה על האירוע ששלושה שודדים שהתחזו לבלשים באו לביתו של דוד (שם בדוי), כבלו את ידיו באזיקים, נעלו אותו בחדר ונמלטו עם כספו ורכושו.
אני מסכימה עם גיל שהזכות שנפגעה היא הזכות לקניין חומרי. אבל בנוסף לכך נפגעת גם הזכות לחיים וביטחון של דוד, זכות זו אומרת שכל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו להיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. זכות זו באה לידי ביטוי באירוע זה בכך שהשודדים כבלו את דוד באזיקים ונעלו אותו בחדר ובעצם פגעו בו בצורה פיזית ובכך נפגע הזכות לחיים וביטחון.

# data[].attributes.headline
תגובה לאלה בר לב הזכות לשם טוב (עדי גואטה)

# data[].attributes.subject
תגובה לאלה בר לב הזכות לשם טוב (עדי גואטה)

# data[].attributes.body
1.אלה כתבה על זה שמישהו הגיב לגבי מקרה שקרה ואישה הגיבה לו בכך שקראה לו אנס.
לאישה לא היו שום הוכחות לדבריה ולא הייתה לה שום זכות להכפיש את שמו של האיש בלי שהיא יודעת אם הוא באמת עשה את זה.

2.הפתרונות שאלה הציעה לדוגמה לפרסם יותר כתבות בטלוויזיה ובעיתונים פיזיים או דיגיטליים, הם פתרונות טובים שיכולים לעזור.

# data[].attributes.headline
גיל יאיר: תגובה לרודיקה בראבו

# data[].attributes.subject
גיל יאיר: תגובה לרודיקה בראבו

# data[].attributes.body
1. אני מסכימה עם רודיקה כי הזכות לשיוויון באה לידי ביטוי באירוע שבחרה – רצח ג'ורג' פלויד (רצח על רקע גזעני).

עם זאת, אני חושבת, שבאירוע באה לידי ביטוי זכות נוספת - הזכות לחיים וביטחון.

באירוע הנדון, שוטר בעל צבע עור בהיר, הרג אדם משום שצבע עורו היה כהה. בעקבות זאת, נפגעה הזכות לשיוויון, שכן השוטר הרג את ג'ורג' פלויד בגלל צבע עורו.

אולם, הזכות שנפגעה בעיקר באירוע זה, היא הזכות לחיים וביטחון שמתייחסת לזכות של כל אדם שלא יפגעו בגופו ובנפשו ולזכותו לחיות ללא פחד מפגיעות כאלה.
זכות זו נפגעה, מכיוון שג'ורג' פלויד נפגע בגופו וחייו הסתיימו ברצח אכזרי.

בנוסף לכך, לפי הזכות לחיים וביטחון, זוהי חובת המדינה להגן על כל בני האדם בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים, ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו משטרה.

באירוע, ג'ורג' פלויד נרצח בידי שוטר, אף על פי שמטרת המשטרה היא להגן על בני האדם במדינה ולא לפגוע בהם או להרוג אותם, ולכן הזכות לחיים וביטחון נפגעת בצורה קשה יותר.

2. אני מסכימה ותומכת בפתרון שרודיקה הציעה לשמירה על הזכות לשיוויון.

כמו כן, פתרון נוסף אפשרי, לדעתי, הוא להעניש בחומרה את השוטר שהרג את ג'ורג' פלויד, כדי שאנשים יבינו וידעו כי זה אסור ולא נכון להרוג אדם במכוון, במיוחד אם זה בעקבות גזענות.

ניתן גם לנאום בטקסים לאומיים על החשיבות שבזכות לשיוויון ובזכות לחיים וביטחון וגם להעביר הרצאות על כך במקומות עבודה, במוסדות חינוך, באמצעי התקשורת וכדומה, במטרה למנוע עוד מקרי גזענות או מקרי רצח, וכדי לגרום לציבור לכבד את החיים של כל בני האדם ולהעניק יחס שווה לכולם.

15.2.2022

# data[].attributes.headline
גיל יאיר: תגובה לרוני אמדו

# data[].attributes.subject
גיל יאיר: תגובה לרוני אמדו

# data[].attributes.body
1. אני מסכימה עם רוני כי הזכות לחיים וביטחון באה לידי ביטוי באירוע שבחרה.

עם זאת, אני חושבת, שבאירוע באה לידי ביטוי זכות נוספת – חופש התנועה.

באירוע, אדם בשם אולג ניסה להיכנס לתחנת דלק, אולם רכב חסם את הכניסה לתחנה.

הנהג של הרכב החוסם לא היה מוכן לפנות את הדרך, כאשר אולג צפר לו, ואף התחיל קטטה אלימה שבמהלכה הנהג דקר את אולג.

חופש התנועה מתייחס לחירותו של כל אדם לנוע בחופשיות ממקום למקום, להימצא בכל מקום ולהתגורר בכל מקום בחופשיות וללא הגבלה, בתוך המדינה ומחוצה לה.

חופש התנועה נפגע באירוע זה, מכיוון שרכב חסם את הכניסה לתחנת דלק, ללא סיבה מוצדקת, וגם לא פינה את הדרך, אפילו כשהנהג התבקש לעשות זאת. כלומר, נהג הרכב פגע בזכותם של אנשים, וביניהם אולג, לנוע בחופשיות ממקום למקום, אף שהשטח לא שייך לו ואין לו רשות לחסום את הכניסה לתחנת הדלק.

2. אני מסכימה ותומכת בפתרון של רוני לשמירה על הזכות לחיים וביטחון.

אני מציעה פתרון נוסף לשמירה על הזכות לחיים וביטחון והוא להזעיק את המשטרה, כאשר אדם מנסה לפגוע בך, וכאשר רואים אדם מותקף או נפגע מאדם אחר. ניתן גם לבקש עזרה מאחרים כדי לעצור ביחד אדם שתוקף אדם אחר.

כמו כן, פתרון לשמירה על חופש התנועה, הוא להבהיר לציבור באילו מקומות מותר ובאילו מקומות אסור לעצור את כלי הרכב, דרך אמצעי התקשורת או באמצעות שלטים/סימנים ברורים.

15.2.2022

# data[].attributes.headline
ענבר גפן אדלר: תגובה לאורי לוי

# data[].attributes.subject
ענבר גפן אדלר: תגובה לאורי לוי

# data[].attributes.body
‏אני מסכימה עם אורי מחייל זה בהחלט נשללה הזכות לחירות אך אני גם חושבת שאירוע זה לא היה קורה עם הצבא היה נותן קורסים והרצאות וניסיון במה שקורה כשאתה נחטף.
אני גם חושבת שצריך ללמד את החיילים להתמודד עם סיטואציות שונות שמהן יש דרך לצאת ואולי גם לא לתת לחיילים להסתובב לבד כדי שמקרים כאלה פחות יקרו כי יותר קשה לחטוף חיילים כשהם בקבוצה גדולה של אנשים

# data[].attributes.headline
ענבר גפן אדלר: תגובה למיכל זילבר

# data[].attributes.subject
ענבר גפן אדלר: תגובה למיכל זילבר

# data[].attributes.body
‏אני מסכימה עם דברייה של מיכל ש״ משהו לא טוב קורה בפתח תקווה ״ אירועי הפשע האלה ממש לא צריכים להתקיים אני חושבת שמהאירוע ‏הזה צריך ללמוד לשמור על עצמנו וכמה דרכים לעשות זאת הן לא רק להגדיל את מספר המצלמות ולהגדיל את מספר השוטרים צריך גם שתושבי פתח תקווה יוכלו להגן על עצמם בין אם זה עם רובה או הגנה עצמית והכי חשוב זה שהתושבים ידווחו על מקרים כאלה וכך המודעות לכך תעלה

# data[].attributes.headline
הזכות לפרטיות דורון קלושינר

# data[].attributes.subject
הזכות לפרטיות דורון קלושינר

# data[].attributes.body
א.      הזכות לפרטיות

הזכות לחיות ללא חשיפה או התערבות או חדירה לחייו ולמרחב הפרטי שלו בניגוד לרצונו, לגופו ולחפציו. זכות זו יכולה להיפגע ע"י חדירה פיזית לגופו או לביתו של האדם, פרסום מידע על חייו הפרטיים, פרסום שמו או תמונתו או איסוף מידע על האדם באמצעים שונים, כגון האזנות סתר.

ב.      האירוע שבחרתי הוא שימוש לא מידתי של המשטרה בהאזנות סתר לאזרחים. לאחרונה נחשף כי המשטרה השתילה תוכנות ריגול אצל פוליטיקאים, אנשי עסקים בכירים, מנכ"לי משרדים ממשלתיים, ראשי ערים, מנהלי חברות ענק, עיתונאים, מארגני מחאות מכל סוג ומין, יועצי ראש הממשלה ובני משפחתו. מכל הבא ליד. בלי חשבון, בלי הגבלה, בלי מעצורים. זו מציאות מפחידה.

ג.       על פי אירוע זה נאסף מידע על האדם באמצעים שונים ללא ידיעתו. ישנה דילמה בין הזכות לפרטיות לבין הגנת המדינה על אזרחיה מפשיעה. במקרה שיש חשד סביר או גבוהה לפגיעה באזרחים, למדינה יש זכות לפגוע בזכות לפרטיות וזאת רק ע"י קבלת צו בית משפט המאשר זאת. כאן מדובר על כך שהדברים נעשו ללא אישור ועל כן זו עבירה על החוק הבסיסי של האזרח.

ד.      אחת הדרכים היא גוף מפקח הנמצא מעל הגוף המבצע. אפשרות נוספת היא גופי תקשורת החושפים פרשות מסוג זה. אפשרות נוספת היא הגברת המודעות וההסברה לאזרחים לגבי זכויותיהם וחובותיהם.

ה.      https://www.ynet.co.il/news/article/rjad690at

# data[].attributes.headline
תגובה של רודיקה בראבו לאמבר קרן(חופש התנועה): 

# data[].attributes.subject
תגובה של רודיקה בראבו לאמבר קרן(חופש התנועה): 

# data[].attributes.body
אמבר בחרה באירוע שבו הקורונה התחילה ושהממשלה החליטה לסגור את התושבים ולא לצאת מהבתים עד 500 מטר . אמבר ציינה את חופש התנועה איך אני רואה פה גם את הזכות לחיים וביטחון (חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה).
פתרונה של אמבר ממש טובה ונכונה שכולם ישמרו מרחק ויעטו מסכות וישמרו על שמירה טובה כך חופש התנועה לא תפגע וגם יכלו לתת אפשרות לנוע ממקום למקום אבל במידה מסוימת לא להכנס למקומות סגורים אבל לאפשר את חופש התנועה של האזרחים .

# data[].attributes.headline
תגובה של רודיקה בראבו לשחר פולק(הזכות להליך הוגן) :

# data[].attributes.subject
תגובה של רודיקה בראבו לשחר פולק(הזכות להליך הוגן) :

# data[].attributes.body
שחר בחר באירוע שהוא ראה סירטון שרואים שימעו גונב לאישה את הטלפון והיא האשימה את הגבר השחור. הוא אמר שבאירוע הזה רואים את הזכות להליך הוגן אך בנוסף אפשר לראות את הזכות לשוויון ( כל בני האדם הם שווים ללא הבדל גזע,מין,צבע עור ועוד ואין להפלות אדם בשל זהותו ושיוכו .)
לדעתי הפיתרון של שחר הוא רעיון טוב אבל הייתי מוסיפה דברים כמו לעשות הפגנות ולתת לאנשים לשמוע שגם לאנשים עם צבע ככה שווים לא רק הלבנים גם לשחורים מגיע שוויון וגם לדבר בתקשורת כך יוכלו לשמוע את מה שיש לנו להגיד ולא להאשים בן אדם רק בגלל צבע העור שלו .

# data[].attributes.headline
תגובה של דניאל ניר ליותם שטרן-הזכות לשיוויון

# data[].attributes.subject
תגובה של דניאל ניר ליותם שטרן-הזכות לשיוויון

# data[].attributes.body
הארוע של רוזה פארקס הוא ארוע היסטורי חשוב ביותר שהוביל בסופו של דבר בעזרתו של מרטין לותר קינג, לקביעה של בית המשפט העליון בארה"ב, שחוקי ההפרדה הגזעיים נוגדים את החוקה.
אני חושבת שהדרך להגן על הזכות לשיוויון, חייבת להתבצע קודם כל באמצעות חקיקה שתקבע שלכל אזרח מגיע יחס זהה ושווה ללא קשר להבדלי דת, גזע מין וכו. כך שניתן יהיה בהתאם גם לאכוף מקרים של אפליה אסורה ע"י תביעה בבית המשפט. הרשתות החברתיות שיותם הציע, יכולות בהחלט לסייע אך כגורם שנשען על החקיקה שנדרשת בנושא.

# data[].attributes.headline
תגובה של דניאל ניר לעלמה ויסבורג - הזכות לקניין

# data[].attributes.subject
תגובה של דניאל ניר לעלמה ויסבורג - הזכות לקניין

# data[].attributes.body
הארוע הוא אחד מהמקרים הכי בולטים בישראל שעוסק בהפרת זכות לקנין רוחני. אני חושבת שכפי שעלמה הציעה, אכן ניתן לחזק את מנגנוני הבקרה והאכיפה על מנת להגן באופן טוב יותר על זכויות היוצרים.
עם זאת נראה לי שיש להגדיר במדויק מהם השימושים המותרים שיכולים לאזן בין הזכות לקנין של בעל זכויות היוצרים (במקרה זה דיסני) למנוע שימוש ביצירה שלו, לבין הזכות ליצירה וחופש הביטוי ושימוש הוגן שמטרתו להעשיר את החברה במקרה הזה, ביצירה הומריסטית וסאטירית על דמותו של הברווז. מאחר והגבול הוא דק וניתן להתווכח עליו, יש להקפיד גם על איזונים נכונים בין שתי זכויות אלו.

# data[].attributes.headline
אריאל שרעבי - תגובה למיכאל

# data[].attributes.subject
אריאל שרעבי - תגובה למיכאל

# data[].attributes.body
מיכאל כתב על קטטה שקרתה בין אוהדי כדורגל בגלל ויכוח. במקרה זה נפגעה הזכות לחיים ובטחון אבל גם נפגע חופש הביטוי. לצופים יש זכות לאהוד כל קבוצה שהם בוחרים ואין סיבה שאוהדים של קבוצה אחת יריבו עם אוהדים של קבוצה אחרת רק בגלל דעותיהם השונות.

# data[].attributes.headline
תגובה לתומר בסון-הזכות לפרטיות (תמר בן ריי)

# data[].attributes.subject
תגובה לתומר בסון-הזכות לפרטיות (תמר בן ריי)

# data[].attributes.body
תומר כתב על האירוע ששחקן כדורגל תקף את בת זוגו משום שהיא לא הסכימה לקיים איתו יחסי מין ושייך את אירוע זה לזכות לפרטיות. אבל בנוסף לכן מופיעה גם הזכות לחיים וביטחון מצידה של בת זוגתו בכך שזכות זו אומרת שכל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו ליות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. המתחבר לאירוע זה בכך ששחקן הכדורגל פגע בבת זוגו בצורה פיזית ובכך זכות זו נפגע באירוע זה.

# data[].attributes.headline
תגובה לעדי גואטה-הזכות לשוויון (תמר בן ריי)

# data[].attributes.subject
תגובה לעדי גואטה-הזכות לשוויון (תמר בן ריי)

# data[].attributes.body
עדי כתבה על ההחלטה שזוגות בני אותו המין יוכלו תוך חצי שנה להביא ילד בפונדקאות בארץ והיא אמרה שבאירוע זה מופיע הזכות לשוויון וכן היא צודקת. אבל בנוסף לזכות לשוויון מופיעה גם הזכות לחירות שאומרת שלכל אדם יש את הזכות לעשות\להחליט\לפעול ולעצב את חייו לפי רצונו החופשי.
האירוע זה שתי זכויות אלו מתחברות בכך שכל בן אדם יכול להתחתן עם מי שהוא רוצה ולהקים משפחה עם כל מי שהוא רוצה.

# data[].attributes.headline
הזכות לחיים ובטחון אורי בן יוסף

# data[].attributes.subject
הזכות לחיים ובטחון אורי בן יוסף

# data[].attributes.body
א.
הזכות לחיים וביטחון

כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו ליות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב.האירוע שבחרתי הוא יריות במסיבה

דרמה באפטר פארטי של ג'סטין ביבר: במהלך המסיבה אתמול בלילה (ו'), נורו עשר יריות וארבעה אנשים נפצעו

המשטרה עדיין לא עצרה חשודים ארבעה בני אדם נפצעו לאחר שנורו יריות באפטר פרטי שערך ג'סטין ביבר, אחרי הופעתו ביום שישי האחרון בסביבות 2:45 לפנות בוקר
כאשר החלה קטטה. ק דחף מישהו, ואז החלו יריות.
כוחות הביטחון במקום סיפרו ל-tmz שבסך הכל נורו 10 יריות, כאשר ארבעה אנשים נפגעו מהאש או ספגו פציעות שטחיות בדרכים אחרות. כולם נלקחו לבית החולים ונמצאים במצב יציב. לפי המשטרה, היורה או היורים עדיין במנוסה ולא נמצאו

ג. הזכות שנפגעה היא הזכות לחיים ובטחון כיוון שאין זכות לאף אזרח לפגוע באזרח אחר והאזרחים נפגעו מהיריות ונפצעו מה שפוגע בזכות החיים והבטחון

ד.לדעתי כדי לעצור את האלימות הזאת אסור לאפשר לאזרחים להחזיק נשק כי יש אנשים כמו פה שמשתמשים בנשק למטרות לא טובות ופוגעים בזכות החיים והבטחון

ה.https://mobile.mako.co.il/entertainment-celebs/world-2022/Article-94b5f1abbfeee71026.htm?sCh=3d385dd2dd5d4110&pId=769885919

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ארבעה בני אדם נפצעו לאחר שנורו יריות באפטר פרטי שערך ג'סטין ביבר, אחרי הופעתו ביום שישי האחרון. במקום נכחו גם היילי ביבר, לאונרדו דיקפריו, דרייק, קלואי קרדשיאן, קנדל ג'נר וטובי מגווייר.

בסביבות 2:45 לפנות בוקר, קודאק בלאק, גאנה וליל בייבי עמדו ברחוב, חייכו ודיברו, כאשר החלה קטטה. קודאק בלאק דחף מישהו, ואז החלו יריות.

כוחות הביטחון במקום סיפרו ל-tmz שבסך הכל נורו 10 יריות, כאשר ארבעה אנשים נפגעו מהאש או ספגו פציעות שטחיות בדרכים אחרות. כולם נלקחו לבית החולים ונמצאים במצב יציב. לפי המשטרה, היורה או היורים עדיין במנוסה ולא נמצאו.

המסיבות הן רק ההקדמה לאירוע הסופרבול הענק שיתקיים ביום ראשון. ביום שישי התקיימו מספר מסיבות, ורובן היו שקטות ורגועות.

# data[].attributes.attachment_link.title
יריות נורו במסיבה של ג'סטין ביבר, ארבעה אנשים נפצעו

# data[].attributes.attachment_link.description
ארבעה בני אדם נפצעו לאחר שנורו יריות באפטר פרטי שערך ג'סטין ביבר, אחרי הופעתו ביום שישי האחרון. במקום נכחו גם היילי ביבר, לאונרדו דיקפריו, דרייק, קלואי קרדשיאן, קנדל ג'נר וטובי מגווייר. בסביבות 2:45 לפנות בוקר, קודאק בלאק, גאנה וליל בייבי עמדו ברחוב, חייכו ודיברו, כאשר החלה קטטה.

# data[].attributes.headline
מיכאל גורביץ'-הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.subject
מיכאל גורביץ'-הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.body
א. הזכות לחיים וביטחון-כל אדם זכאי שלא יפגעו בנפשו וגופו וזכותו לחיות ללא פחד מן פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם הגרים בשטחיה בפני פגיעה בחייהם וגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה. הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת הזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.
ב. האירוע שבחרתי הוא הקטטה בין אוהדי כדורגל לפני תחילת המשחק שבו נפגעו כ10 אנשים במצב קל עד בינוני בגלל ויכוח שהתחיל סמוך לאצטדיון בלומפילד.
ג. הזכות לחיים ולביטחון של אנשים אלו נפגעה מכיוון שבזמן הקטטה מפגעו אנשים ופונו לבתי חולים, שלא קיימת הזכות לאף אזרח לפגוע באזרח אחר ולגרום להם להיפצע או למנוע מהם להרגיש בביטחון בכל אזור  שהם נמצאים בו.
ד. לדעתי, באזורים כמו אצטדיונים, אזורי תפילה ועוד שבהם נמצאים הרבה אנשים בבת אחד אשר להם עמדות שונות העלולות להתנגש, אמורה הממשלה להציב שומרים אשר ישמרו על הזכויות הטבעיות של כל האזרחים באותו אזור ולפזר ויכוחים לפני שהם מתפתחים לקטטות אמתיות העלולות לפגוע בזכויות של האנשים המעורבים ובאזרחים מסביבם.
ה.
https://www.mako.co.il/news-law/2022_q1/Article-1a51032e36eee71027.htm?sCh=3d385dd2dd5d4110&pId=1434139730

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לפני תחילת המשחק בין הפועל למכבי ת"א, קטטה פרצה בין קבוצות אוהדים סמוך לאצטדיון בלומפילד * 10 פצועים הגיעו לבתי החולים 1 בינוני ו-9 קל * המשטרה עצרה ברחוב נס לגויים ביפו 15 אוהדים ותפסה כלי תקיפה כגון אלות וברזלים * החובשים שהגיעו לזירה סיפרו: "סבלו מפציעות מדממות בגופם"

אור רביד | N12

שעות לפני הדרבי התל אביבי, 10 צעירים נפצעו בינוני וקל בקטטה בין קבוצות האוהדים של מכבי והפועל תל אביב, שפרצה סמוך לאצטדיון בלומפילד בעיר. המשטרה פתחה בחקירה ועצרה 15 אוהדים משתי המחנות במקום. במקביל, קטטה נוספת פרצה בין אוהדים ברחוב שיק ו-5 צעירים נפצעו באורח קל. צוותי מד"א פינו את התשעה, 1 בינוני ו-8 קל, לבתי החולים וולפסון ואיכילוב. דקות אחר כך, קטטה נוספת פרצה ברחוב שלבים בעיר והסתיימה ללא נפגעים. בתיעוד מהזירה, שהועבר מקבוצת דיווחים מהשטח, נראים המונים שמכים אחד את השני באלות וברזלים.

מהמשטרה נמסר כי: "15 אוהדי כדורגל נעצרו טרם משחק הכדורגל שמתקיים הערב בבלומפילד בגין מעורבות בקטטות והפרות הסדר". בנוסף עדכנו במשטרה כי נתפסו עשרות כלי תקיפה, אלות וברזלים אשר היו מיועדים על-פי החשד לשימוש בין מחנות האוהדים.

צילום: דוברות המשטרה

צילום: דוברות המשטרה

החובשים של מד"א, כפיר ורסנו ושון מנשרוב, סיפרו: "מיד כשסיימנו את הטיפול הרפואי בפצועים מהקטטה ברחוב נס לגויים קיבלנו מהמוקד דיווח על הפצועים הנוספים ויחד עם 2 ניידות טיפול נמרץ הגענו למקום. חברנו לכוח המשטרה והענקנו טיפול רפואי לפצועים שסבלו מפציעות מדממות בגופם. הכנסנו אותם לאמבולנס ולניידות לטיפול נמרץ ופינינו אותם להמשך טיפול בבית החולים כשמצבם יציב".

צילום: דוברות המשטרה

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - שעות לפני הדרבי: 9 פצועים בקטטה בין אוהדים

# data[].attributes.attachment_link.description
אור רביד | N12 שעות לפני הדרבי התל אביבי, 10 צעירים נפצעו בינוני וקל בקטטה בין קבוצות האוהדים של מכבי והפועל תל אביב, שפרצה סמוך לאצטדיון בלומפילד בעיר. המשטרה פתחה בחקירה ועצרה 15 אוהדים משתי המחנות במקום. במקביל, קטטה נוספת פרצה בין אוהדים ברחוב שיק ו-5 צעירים נפצעו באורח קל.

# data[].attributes.headline
מיכל זילבר- הזכות לחיים ובטחון

# data[].attributes.subject
מיכל זילבר- הזכות לחיים ובטחון

# data[].attributes.body
א.הזכות לחיים ובטחון-

כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה. הזכות לחיים ובטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב.שורת אירועי פשיעה חמורים בפתח תקוה מסכנת ומטרידה את תושבי העיר. השלכת הרימון לעבר בניין מגורים ברחוב חפץ חיים, מצטרפת לשורה ארוכה של אירועי פשיעה ברחבי העיר, שבאה לידי ביטוי ברמה כמעט יום יומית בשבועיים האחרונים. תושבים המוטרדים דורשים: "החזירו לנו את תחושת המוגנות והביטחון בעיר". במשטרה מסבירים כי האירוע הבוקר הוא חלק מסכסוך בין שתי חבורות עבריינים וייתכן כי אירועים נוספים, וכי החקירה בעיצומה.

"כל הבית רעד, זה היה כל כך חזק שחשבנו ששוב נפל טיל בפתח תקוה", אומר שכן מבניין סמוך לזה בו התפוצץ הרימון ברחוב חפץ חיים. תושבת המתגוררת במרחק כמה רחובות משם מוסיפה:  "זה היה מאוד מאוחר, בדיוק סיימתי לראות סרט, כששמעתי בום חזק. בהתחלה חשבתי שזה רעם, אבל בבוקר הבנתי שהשליכו רימון בחדר מדרגות בבניין ברחוב חפץ חיים".

א' המתגוררת בסמוך לחנות הירקות ברחוב פינס בה התפוצץ השבוע מטען, ימים ספורים לאחר שאדם נורה במקום ונפצע בינוני, מספרת: "בין הבניין שלנו לחנות מפריד מגרש חנייה בלבד, כל הבית רעד וקפצתי מבהלה מתוך שינה. למזלי הילדים לא התעוררו, אבל עד לרגע זה קשה לי להירגע מהמקרה".

"משהו לא טוב קורה בפתח תקווה", אומר תושב מודאג, "הפכנו לעיר מוכת פשע. בכל יום אירוע עבריינות אחר. איפה המשטרה? איפה העירייה? פושעים בכל מקום בעיר ולתושבים אין מנוח. למה אנחנו צריכים לחיות בפחד?".

כזכור, פרט להשלכת הרימון ברחוב חפץ חיים, היו אירועים נוספים, בהם ירי ופציעתו באופן בינוני של עובד בחנות ירקות ברחוב פינס ומטען שהתפוצץ באותה החנות, הנחת מטען בכניסה לדירה בשכונת אם המושבות, הצתת חנות ירקות ברחוב אוסישקין, דקירה ופציעה קשה ברחוב בר כוכבא, הצתת אופנוע של פקח רישוי ובניה, הצתת שני כלי רכב בחניון בנווה גן וכן פרשת ההתעללות שנחשפה בגן ילדים בעיר.

ג.הזכות לחיים וביטחון נפגעה בכך שבשבועים האחרונים לאחר מספר אירועי פשיעה התושבים מפחדים וחוששים לחייהם, הם דורשים שיחזירו להם את תחושת המוגנות והביטחון.

ד.לדעתי דרך לשמור על בטחונם של התושבים היא להגדיל את מספר המצלמות בעיר, להגדיל את מספר השוטרים וסיירות ביטחון ולעצור ככול האפשר את מספר העברינים בעיר.

ה.מלחמות העבריינים הגיעו לפתח תקווה (mako.co.il)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
שמעון איפרגן

# data[].attributes.attachment_link.title
מלחמות העבריינים הגיעו לפתח תקווה

# data[].attributes.attachment_link.description
במשטרה חוששים שעבריינים מתל אביב והמשולש מנהלים בימים אלה קרבות עזים על פרוטקשן בעיר, ומנסים להלך אימים על בעלי עסקים ותושבים מקומיים

# data[].attributes.headline
אריאל שרעבי- הזכות לחיים ובטחון

# data[].attributes.subject
אריאל שרעבי- הזכות לחיים ובטחון

# data[].attributes.body
א.
הזכות לחיים ובטחון- כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו ליות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.
ב.
אירוע תקיפה- גבר כבן 37 מנתניה נעצר אמש בחשד לתקיפת רופא משפחה. התוקף הובא לדיון בהארכת מעצרו בבית משפט השלום בפתח-תקווה. מן התלונה עולה כי למחרת הטיפול בבנו הגיע האב למרפאה בכוונה לתקוף את הרופא, הוא שבר את משקפיו ומחשבו האישי ואף חנק אותו.

ג.
באירוע המוזכר אירע מקרה של תקיפה. גבר תקף רופא. במקרה הזה הזכות לחיים ובטחון נפגעה. הרופא נתקף על ידי גבר ואף התוקף שבר את משקפיו ואת מחשבו של הרופא. הזכות לחיים ובטחון נפגעה במקרה זה.
ד.
אני חושב שלכולנו יש מטרה משותפת ושאף אחד לא רוצה להיפגע ולפגוע. אם נתנהג כמו שצריך אחד כלפי השני, ונעלה את המודעות לגבי אלימות, מקרי האלימות יפחתו. בסופו של דבר כולנו רוצים לחיות בשלום ולא להיפגע. אם כולנו ניישם התנהגות נאותה אחד כלפי השני ולא נפגע אחד בשני אז לא יפגעו בנו והאלימות תקטן.
ה.
https://www.google.com/amp/s/m.maariv.co.il/amp/news/law/Article-738776

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שני מקרים נוספים תוך פחות מיממה- גבר כבן 37 מנתניה נעצר אמש בחשד לתקיפת רופא משפחה. התוקף הובא היום (חמישי) לדיון בהארכת מעצרו בבית משפט השלום בפתח-תקווה. מן התלונה עולה כי למחרת הטיפול בבנו הגיע האב למרפאה בכוונה לתקוף את הרופא, הוא שבר את משקפיו ומחשבו האישי ואף חנק אותו.

בתוך כך, אמש אירע מקרה בנסיבות זהות למדיי, כאשר שוטרים מתחנת דימונה הוזעקו למרפאה בעיר עקב דיווח על אשה בת 37 בחשד לתקיפת הרופא המטפל של בנה.

כאמור, זהו לא האירוע הראשון של אלימות מטופלים נגד צוותים רפואיים בישראל. לפני כחודש נעצר אדם בחשד לתקיפת רופא בבית החולים "סורוקה" בבאר-שבע.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מקרי אלימות בישראל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אלימות נגד רופאים

# data[].attributes.attachment_link.title
"שבר את משקפיו": גבר בן 37 מנתניה נעצר בחשד לתקיפת רופא

# data[].attributes.attachment_link.description
שני מקרים נוספים תוך פחות מיממה- גבר כבן 37 מנתניה נעצר אמש בחשד לתקיפת רופא משפחה. התוקף הובא היום (חמישי) לדיון בהארכת מעצרו בבית משפט השלום בפתח-תקווה. מן התלונה עולה כי למחרת הטיפול בבנו הגיע האב למרפאה בכוונה לתקוף את הרופא, הוא שבר את משקפיו ומחשבו האישי ואף חנק אותו.

# data[].attributes.headline
אלה בר לב - הזכות לשם טוב

# data[].attributes.subject
אלה בר לב - הזכות לשם טוב

# data[].attributes.body
עבודה בנושא זכויות - אלה בר לב

א. ציין: הזכות לכבוד, הזכות לשם טוב.

הצג: הזכות שלא להיות חשוף ולא להיות נתון ליחס משפיל, מבזה, מזלזל, פוגעני או יחס אכזרי ובלתי אנושי. זכותו של אדם שלא יפורסמו אודותיו או על אורחותיו או על דעותיו מידע שיקרי שלילי.

ב. האירוע שנחשפתי אילו הוא הוא אירוע בו התנהל ויכוח בקבוצה בפייסבוק שעסקה ב"מרכז לאומנות הפיתוי", ובו משתתפת אחת קראה למשתתף אחר אנס. ה"מרכז לאומנויות הפיתוי" הוא מרכז שכביכול מלמד גברים איך להצליח עם נשים. בשנת 2010 פירסם אחד המשתתפים סיפור על כך שאנס בחורה והתעלם מסירובה לקיים יחסי מין. בעקבות האירוע הוקמה קבוצה בפייסבוק בשם "פעולה ישירה נגד המרכז לאמנות האונס". באחד מהדיונים שהתקיימו בקבוצה אחד מהגולשים כתב שהבחורה הייתה יכולה לעזוב בכל רגע נתון, בתגובה כתבה לו גולשת אחרת: "אתה האפס הגדול ביותר שנתקלתי בו מימיי… אתה גם אנס… אין לי צל של ספק שאנסת כל חייך".

הבחור הגיש נגדה תביעת לשון הרע וטען שהפרסום פגע בשמו הטוב וגרם לו לבושה רבה בקרב מכריו ובני משפחתו. השופטת ציינה כי גם חופש הביטוי הוא חלק מהעניין ושצריך לאזן מול זכויות ואינטרסים נוגדים, בהם הזכות לשם טוב. היא אמרה שיש הבדל בין הבעת דעה בוטה להצגת אדם כאנס. פסק הדין עלה לגולשת 25 אלף שקלים.

ג. במקרה הזה לא התקיימה הזכות לשם טוב, כאשר השפילה הגולשת את הבחור וקראה לו "אנס" בפורום פומבי. גם הזכות לחירות וחופש הביטוי היא חלק מהסיפור, אך היא אומרת ש "לכל אדם זכות לבטא ולהפיץ את עמדותיו, דעותיו ואמונותיו בכל דרך שיבחר (לבוש, פולחן, תקשורת, אמנות, בדיבור, בכתב וכו') בפומבי ובגלוי כל עוד אינו פוגע", אך במקרה עמדתה פגעה באדם אחר.

ד. ניתן להביא למודעות הציבור את הפגיעה בזכות בכך שיפרסמו יותר כתבות על מקרים כאלו, בטלוויזיה ובעיתונים, פיזיים או דיגיטליים. ניתן לעודד את הציבור לא לשתוק כשהם חווים דבר כזה, כי רק ככה זה ייפסק.

ה. קישור לכתבה https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4590896,00.html

# data[].attributes.attachment_link.title
זכות לשם טוב

# data[].attributes.headline
רוני אמדו הזכות לחיים ובטחון

# data[].attributes.subject
רוני אמדו הזכות לחיים ובטחון

# data[].attributes.body
א.     הזכות לחיים ובטחון:

כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה. הזכות לחיים ובטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב. האירוע התרחש ביום שבת לפני חודש אדם שנסע לחרמון עם משפחתו שמו אולג אשתו ענבר ושני ילדיהם מסיימים בילוי בחרמון. הם נכנסים לתחנת הדלק בחצור הגלילית, לפני נסיעה ארוכה הביתה. בכניסה לתחנה עמד רכב שחסם את הכניסה.
אולג צפר לו ובתוך שניות התפתחה במקום קטטה אלימה. נהג הרכב החוסם, שלמה אוחיון, שולף לפתע סכין ודוקר את אולג בצוואר ובחזה מול אשתו וילידיו.

בסיומה של הקטטה הנוראית הזו פונה אולג במצב בינוני לבית החולים.

ג. הזכות שנפגע באירוע היא לחיים ובטחון. אולג נפגע בגופו והזכות שלו לחיים ובטחון נפגע. גופו של אולג נדקר מספר פעמים בצוואר ובחזה, בנוסף נפשו שלו ושל אשתו וילדיו נפגעה בכך שנשארה להם טראומה מהאירוע.

ד. אני חושבת שעם ניקח יוזמה ונארגן עמוד ברשתות החברתיות וגם שלטים המעלים את המודעות של האנשים בנושא הזכות לחיים ובטחון ולהראות להם מקראים שקראו בארץ כמו אולג ומשפחתו זה יעורר אצל הציבור עניין.

ה. https://www.mako.co.il/news-law/2022_q1/Article-d5fb7a022fade71027.htm?partner=lobby

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אולג ובני משפחתו עצרו כדי לתדלק בראש פינה לקראת נסיעתם הביתה - אך רכב שעמד בכניסה לתחנה חסם את דרכם * הבקשה של אולג מבעל הרכב שיפנה את הכביש התדרדרה במהירות רבה לקטטה אכזרית שבסיומה פונה אולג במצב בינוני לבית החולים * כתב אישום בגין ניסיון רצח הוגש נגד בעל הרכב החוסם שהוקלט משוחח עם בנו: "דקרתי אותו איפה שצריך לדקור"

גיא ורון | המהדורה המרכזית

יום שבת בערב בחודש שעבר - אולג, ענבר ושני ילדיהם מסיימים בילוי בחרמון. השעה חמש וחצי והם נכנסים לתחנת הדלק בחצור הגלילית, לפני הנסיעה הארוכה הביתה לכיוון דרום. בכניסה לתחנה עמד רכב שחסם את הכניסה. אולג צפר לו - ובתוך שניות התפתחה במקום קטטה אלימה. נהג הרכב החוסם, שלמה אוחיון, שולף לפתע סכין ודוקר את אולג בצוואר ובחזה - כל זאת לעיני האישה והילדים המבועתים.

מצלמת הרכב של משפחת סיבין תיעדה את תחילת הקטטה, את הניסיון להפריד - ואת רגע הדקירה. "אני זוכר הבזקים, יש לי המון סיוטים עם זה, אני זוכר טוב מאוד את ההבזקים. פחדתי נורא על המשפחה שלי, זה היה נצח", נזכר אולג. "בחיים לא הרגשתי הרגשה כזאת, שכבר באתי להיפרד מאשתי והילדים, ואני עוד לא אמרתי את המילים האחרונות".

אולג וענבר סיבין

אולג פונה במצב בינוני על ידי מד"א לבית החולים זיו בצפת, ואוחיון נמלט מהמקום ומאותר תוך זמן קצר על ידי שוטרי תחנת ראש פינה שמגיעים לביתו. במכשיר הטלפון שלו אותרה שיחה שקיים עם בנו מיד לאחר האירוע. כך היא נשמעה:

הבן: "הינה אתה הולך לבית הסוהר עכשיו. איפה דקרת אותו?

אוחיון: "איפה דקרתי אותו? איפה שצרך לדקור אותו. איפה, הוא שוכב שם על הרצפה?

הבן: "כן".

אוחיון: "שימות הבן זונה הזה. זה הגנה עצמית, אל תדאג".

סנ"צ אייל הררי, מפקד משטרת ראש פינה, מספר על רגע המעצר: "לאחר שהוא לא נענה לדרישותינו לפתוח את הדלת, אנחנו פורצים פנימה תוך שהוא מתנגד ותוקף את השוטרים שלנו, שם כבר אנחנו מוצאים את הממצאים הראשונים - פלאפון שהיה בזיקה והוסלק, מחזיק מפתחות עם דם ובגדים מוסלקים".

עו"ד ישראל קליין, סנגורו של אוחיון, טוען כי התקיפה התרחשה על רקע מצב פסיכוטי. "מתברר שהוא [אולג סיבין] מתאגרף מקצועי", הוא מסביר. "מתחיל להתעמת עם בן אדם שאני מייצג אותו, שאין לו עבר פלילי, שהוא נורמטיבי. אותו מתאגרף נותן ללקוח שלי מכת אגרוף שמטלטלת אותו ולמעשה מכניסה אותו למצב פסיכוטי".

בשבוע שעבר הגישה פרקליטות מחוז צפון כתב אישום חמור נגד אוחיון בגין ניסיון רצח. הוא נמצא במעצר ובמקביל - באבחון פסיכיאטרי. וכזכור כל האירוע התחיל בגלל צפירה בתחנת דלק. "משפחה נורמטיבית יוצאת לבלות וחוזרת כשכל הסיטואציה המשפחתית משתנה", מציינת עו"ד בתיה קפלן, שמייצגת את משפחת סבין.

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - הטיול לחרמון שהפך לסיוט: נדקר במהלך ויכוח - לעיני משפחתו

# data[].attributes.attachment_link.description
גיא ורון | המהדורה המרכזית יום שבת בערב בחודש שעבר - אולג, ענבר ושני ילדיהם מסיימים בילוי בחרמון. השעה חמש וחצי והם נכנסים לתחנת הדלק בחצור הגלילית, לפני הנסיעה הארוכה הביתה לכיוון דרום. בכניסה לתחנה עמד רכב שחסם את הכניסה. אולג צפר לו - ובתוך שניות התפתחה במקום קטטה אלימה.

# data[].attributes.headline
דן שטייף-חופש הביטוי

# data[].attributes.subject
דן שטייף-חופש הביטוי

# data[].attributes.body
חופש הביטוי- לכל אדם זכות לבטא ולהפיץ את דעותיו ואמונותיו בכל דרך שיבחר. בפמבוי ובגלוי כל עוד אינו פוגע.
סעיפים ב וג.
ישנם אזורים באפריקה האוסרים על קיום של קהילת הלהט'ב ואוסרים על נישואים חד מיניים. כמובן שיש כאלה בכל מקום בעולם ואנשים בקהילה אינם יכולים לבטא את עצמם מדינה שלהם, אנשי הקהילה חייבים להסתיר את זהותם האמיתית ולהתחפש לאזרח "מן השורה" באפריקה. מתוך 54 המדינות המשתתפות באיחוד האפריקאי 20 מדינות מאפשרות הומוסקסואליות וב34 האחרות הומוסקסואליות אסורה ויש עונשים שונים כמו קנסות, מאסר עולם ואפילו עונש מוות. בנוסף רוב האזורים באפריקה נחשבים מתור מדינות עולם שלישי ושם יש הררבה פשע ואנשים שלוקחים את החוק לידיים. לא נראה לי שבאזורים האלו הם שומרים על חוקי ההומוסקואליות כמו שבמדינות עולם שלישי יש אנשים שלא שומרים על הרבה חוקים. זכות האדם לחופש הביטוי נפגעת מכיוון שאסור להם לבטא את האישיות שלהם במדינה בה הם חיים. אני סבור כי אדם הומוסקסואל שגר באזור מסויים באפריקה האוסר להיות הומוסקסואל מתקשה עם המון בעיות בניסיון לשמור על החזות שלו כאזרח שומר חוק אפילו שאין לו ברירה לגבי הנטייה המינית שלו והוא חייב להחביא את זהותו.
ד. דבר אחד שאפשר לעשות הוא לעודד את חברי הקהילה לעזוב את המדינות שלהם ולאפשר להם מעבר בטוח אל מדינות אחרות שמאפשרות הומוסקסואליות. כמובן שלא כולם יכולים או רוצים לעזוב את הבית שלהם אז אפשר לנסות לשכנע את נשיאי מדינות אפריקה לגבש דעה אחרת לגבי הומוסקסואלים בעזרת מנהיגים אחרים או אנשים בעלי יכולת שכנוע טובה התומכים בקהילה.

# data[].attributes.headline
עידו קרדי - הזכות להליך הוגן

# data[].attributes.subject
עידו קרדי - הזכות להליך הוגן

# data[].attributes.body
א. הזכות להליך הוגן - הזכות להליך הוגן היא זכות טבעית, המוענקת לכל אדם באשר הוא אדם, מרגע היוולדו ועד יום מותו. הזכות מוענקת לאדם ללא קשר למוצא, לאום, דת, מין או השקפה. זוהי אחת מזכויות האדם הבסיסיות, המכתיבה כי בכל מקרה בו רשות שלטונית עושה שימוש בכוחה כלפי הפרט, עליה לקיים הליך הוגן שבאמצעותו תתברר ההצדקה לנקיטת אמצעים כנגדו והגבלת זכויותיו. בין היתר, מטרתה של הזכות היא להבטיח שבמסגרת ההליך של העמדה לדין, מרגע שאדם נחשד בביצוע עבירה ועד תום ההליך המשפטי הפגיעה בזכויותיו תהיה מוצדקת ומידתית. זכות זו היא אחת מהעקרונות היסודיים שמנחים את הרשות השופטת בפעולתה.

ב. האירוע שבחרתי הוא: באמצע שנת 2020 אזרח סין נעצר על ידי משטרת ישראל למשך יומיים - למרות שלא נחקר מכיוון שלמשטרה לא היה מתרגמן. המשטרה עצרה את האיש בחשד לתקיפה ואיומים, אך לא הודיעה לסנגוריה הציבורית ואף ביקשה להאריך את מעצרו בדיון שהתנהל ללא תרגום. רק לאחר שמונה סנגור והוגש ערעור בעניין בית המשפט המחוזי הורה לשחרורו של האזרח הסיני תוך ביקורת חריפה על המשטרה - "פגיעה בזכות להליך הוגן".

ג. הזכות להליך הוגן של האזרח נפגעה באירוע זה מכיוון שהאזרח נעצר במשך יומיים למרות שלא היה ביכולתו להיחקר על ידי המשטרה מכיוון שלא היה להם מתרגמן. לאזרח נשללה הזכות לתנועה במהלך המעצר ולא מסיבה מוצדקת מכיוון שלמשטרה לא היה ביכולתם לתחקר את החשוד, ולכן זכותו להליך הוגן נפגעה מכיוון שנשללה לו זכות בצורה לא מוצדקת.

ד. לדעתי על מנת לשמור שאירועים כאלו לא יקרו בעתיד, על המשטרה לדווח לסנגוריה הציבורית בכל מעצר, ועליה לא להסתיר מקרים כאלו בעתיד. בנוסף המשטרה צריכה לכבד את כל מי שנכנס למעצר ולספק לכולם גישה שווה להליך הוגן באמצעות מתרגמן וכדומה.

ה. כתבה ב"וואלה!" על האירוע

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בית המשפט המחוזי הורה לשחרר ממעצר אזרח סין, שאינו דובר עברית, לאחר שלא נחקר כלל במשך יומיים בגלל היעדר מתורגמן, ולאחר שדיון בהארכת מעצרו התקיים אף הוא ללא תרגום.

הגבר, שאינו דובר עברית, נעצר על ידי שוטרי תחנת שרת במרחב יפתח בחשד לתקיפה הגורמת חבלה של ממש ופציעה בינואר ופברואר, ובחשד לאיומים מחודש מאי. אולם, השוטרים לא חקרו אותו בתחנת המשטרה בגלל היעדר מתורגמן, וכלל לא הודיעו לסנגוריה הציבורית על קיומו. בכל זאת ביקשה המשטרה מבית המשפט השלום בתל אביב להאריך את מעצרו בחמישה ימים, בדיון שנערך באמצעות היוועדות חזותית בשל נגיף הקורונה.

עו"ד יוסי בכר, שהיה תורן הסנגוריה הציבורית באולם בית המשפט, גילה שם על המקרה לראשונה - והבהיר לבית המשפט שאינו יכול לייצג את החשוד בגלל שאין לו איך לתקשר עם הלקוח, אך למרות זאת בית המשפט מינה אותו לסנגור, והסכים להאריך את מעצרו של החשוד עד למחרת היום. "מדובר בחשודות חמורים", ציינה שופטת השלום ענת יהב בהחלטתה. "מעיון בתיק החקירה עולה כי קיים חשד סביר כנגד החשוד, אולם גרסתו לא נגבתה מאז צהריי אתמול ועניין זה הוא מחדל קשה ופגיעה קשה בזכויות החשוד, בעיקר נוכח העובדה כי האירועים היו לפני חודשיים ימים".

# data[].attributes.attachment_link.title
אזרח סין נעצר למשך יומיים - אך לא נחקר כי למשטרה לא היה מתורגמן - וואלה! חדשות

# data[].attributes.attachment_link.description
המשטרה עצרה את האיש, שאינו דובר עברית, בחשד לתקיפה ואיומים, אך לא הודיעה על כך לסנגוריה הציבורית ואף ביקשה להאריך את מעצרו בדיון שהתנהל ללא תרגום. רק לאחר שמונה סנגור והוגש ערר בעניין הורה המחוזי לשחררו תוך ביקורת חריפה על המשטרה: "פגיעה בזכות להליך הוגן"

# data[].attributes.headline
גלעד גור- הזכות לחופש הדת

# data[].attributes.subject
גלעד גור- הזכות לחופש הדת

# data[].attributes.body
א.
הזכות שבחרתי היא זכות חופש הדת,
חופש הדת כולל את חופש הפולחן הדתי, את החופש להתפלל על פי מצוות הדת, את הזכות להמיר את הדת, את הזכות להטיף לדת ולהפיצה ברבים, ואת החופש מדת.

ב.
האירוע בו בחרתי הוא האינקווזיציה הספרדית,
האינקווזציה הספרדית הייתה מוסד ספרדי שנוסד בידי המלכים הקטולים בשנת 1478 על-מנת לאחד את ספרד מבחינה דתית, לשמור על האורתודוקסיה הקתולית ולהלחם במינות.
האינקווזיציה הספרדית גם גירשה את כל יהודי ספרד שלא התנצרו.

ג.
האינקווזיציה הספרדית לא שמרה על חופש הדת וליהודים נפגעה חופש הדת בגלל שהם הכריחו אותם לעדות פעולם כל שהיא שהיא נוגדת את הדת שלהם ( להתנצר) או שהם יגרשו אותם ממדינתם.

ד.
אפשר לשמור על חופש הדת בכך שניתן לכל אדם לעשות את פולחנו הדתי כרצונו ונכבד אותו ודת פולחנו הדתי.

ה.
https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%94%D7%90%D7%99%D7%A0%D7%A7%D7%95%D7%95%D7%99%D7%96%D7%99%D7%A6%D7%99%D7%94_%D7%94%D7%A1%D7%A4%D7%A8%D7%93%D7%99%D7%AA

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
האינקוויזיציה הספרדית (ב ספרדית: Tribunal del Santo Oficio de la Inquisición, בית הדין של המועצה הקדושה של האינקוויזיציה) הייתה מוסד ספרדי שנוסד בידי המלכים הקתוליים בשנת 1478 על-מנת לאחד את ספרד מבחינה דתית, לשמור על האורתודוקסיה הקתולית, להילחם ב מינות ולשמור על טוהרה המוסרי של הקהילה הנוצרית בספרד. האינקוויזיציה הספרדית נבדלה מ האינקוויזיציה האפיפיורית בכך שהייתה כפופה למלך, ולא ל כנסייה, ובכך שימשה למעשה זרוע של המדינה.

כמוסד כנסייתי הוגבלה סמכותה של ה אינקוויזיציה ל נוצרים בלבד, והיא פעלה בעיקר נגד מומרים מיהדות או אסלאם שנחשדו ב אי-נאמנות לדתם החדשה. כמו כן, הדבירה כליל את הרפורמציה הפרוטסטנטית שניסתה להכות שורשים בממלכה. לא הייתה לה כל סמכות לגבי מוסלמים ויהודים שלא התנצרו, והיא לא פעלה נגדם מעולם. רק לאחר 1502, כשלא הותרה עוד בחוק ישיבת בני דתות אחרות בספרד, הייתה כל אוכלוסיית הממלכה נתונה למרות האינקוויזיציה.

האינקוויזיציה הספרדית נוסדה בשנת 1478, לאחר איחוד קסטיליה ואראגון על ידי פרננדו ואיזבלה וסיומה של ה רקונקיסטה, כיבוש חצי האי האיברי מידי המוסלמים בשתי ההמלכות, קסטיליה ואראגון, לא הייתה אינקוויזיציה והמיעוטים היהודיים והמוסלמים זכו לסובלנות מצד השלטון. לאור זאת ישנן כמה היפותזות באשר לסיבה להקמתה של האינקוויזיציה הספרדית:

היפותזת הרב-דתיות: היהודים והמוסלמים הפכו לקבוצות בולטות בחברה, ויצרו התנגדות גדולה כלפיהן מצד הרוב הקתולי.

היפותזת האכיפה: השלטונות המקומיים בספרד הפכו לבעלי עצמאות שיפוטית גדולה מדי, והשלטון רצה ליצור אחידות ביניהם.

היפותזת ההתפייסות: הממלכה הספרדית נתפסה כממלכה של חוטאים ו"נוצרים גרועים", ועל כן איזבלה ופרננדו רצו להתפייס עם מנהיגים נוצרים אחרים באירופה ועם האפיפיור.

הפחד מהעות'מאנים: באותה תקופה האימפריה העות'מאנית הלכה והתחזקה. השלטון בספרד חשש מתמיכה פנימית של מיעוטים בכובש עות'מאני, ולכן הם גורשו.

התמודדות מול האפיפיור: לממלכות הספרדיות היה עבר של עימותים עם האפיפיור, ויצא להן מוניטין של נוצרים לא-אדוקים מולו. לכן, הקמת האינקוויזיציה מילאה שני תפקידים: היא חיזקה את מעמדה הנוצרי של ספרד אל מול האפיפיור, ואפשרה למלכים עצמאות דתית בשטחם.

כאמור, לאינקוויזיציה לא הייתה סמכות לפעול כלפי מי שאיננו נוצרי - כלומר, כל אדם שמעולם לא נטבל. עם זאת, חלק גדול מעבודתה התעסק בחקירתם של מומרים אשר המשיכו לקיים בסתר את דתם הקודמת. עם זאת, לטענת השלטונות, הקשר בין יהודים מומרים לבין המיעוט שלא התנצר, הסית את ה"נוצרים החדשים" מדתם. לכן, הוחלט לגרש את היהודים מספרד בשנת 1492. לאחר גירוש ספרד בשנת 1492 לא נותרו עוד יהודים בספרד באופן רשמי, וכל גילוי של יהדות הפך להיות עניינה של האינקוויזיציה, מכיוון שהיה בהגדרה התייהדות של נוצרים. ב-1503 גורשו גם המוסלמים מספרד. לבסוף, גם המומרים הרבים ממוצא מוסלמי, המוריסקוס, ששמרו על זהות נבדלת והיוו כח צבאי ופוליטי, גורשו כולם ב-1609.

האינקוויזיציה פעלה בהצלחה גם נגד תנועות מינות פנים-נוצריות, וליתר דיוק נגד כל מי שנחשדו בכך. היא מיגרה את האַלוּמְבָּרַדוֹס ("נאורים"), קבוצה לא-מגובשת של מיסטיקנים שקראו לרוחניות פנימית, הכריתה את ניצני ה רפורמציה הפרוטסטנטית בממלכה, ורדפה גם את ההומניסטים חסידי ארסמוס. אנשי כנסייה, ואף הבכירים ביותר, שעלה נגדם ולו חשד קלוש בנטיות הטרודוקסיות, היו חשופים לפגיעתה.

האינקוויזיציה גם ניסתה למנוע את הפצתם של רעיונות הכופרים בנצרות הקתולית, ולכן הוציאו רשימות ספרים שנאסרו להפצה. בין הספרים הללו היו מצויים גם ספרים פופולריים של אותה תקופה. עם זאת, הצנזורה לא הייתה אפקטיבית ביותר והספרים האסורים המשיכו להיות מופצים בערוצים רבים.

האינקוויזיציה בוטלה באופן סופי ב-15 ביולי 1834 על ידי צו מלכותי שנחתם על ידי מריה כריסטינה.

צו גרנדה שבמסגרתו גורשו יהודי ספרד בוטל רק בשנת 1968.

האינקוויזיציה לא החליפה את רשות השיפוט החילונית, ופעלה במקביל אליה. הנאשמים נמסרו לידי האינקוויזיציה רק במקרה שביצעו עברות שנשאו אופי דתי, כמו שמירת כשרות, שמירת שבת או נשיאת תפילה יהודית. בראשה של האינקוויזיציה עמדו אינקוויזיטור (חוקר) ראשי, לדוגמה תומאס דה טורקמדה, האינקוויזיטור הראשי המפורסם ביותר. על-פי רוב, האינקוויזיציה חקרה את ההאשמות שהובאו לפניה ביסודיות רבה יותר מהרשות החילונית, והשאירה פרוטוקולים מפורטים מחקירותיה.

הנאשם היה נעצר על ידי האינקוויזיציה אם לידי חוקריה נמסר מידע שלפיו הוא אשם בעברות כנגד הדת. המידע יכול היה להגיע כתוצאה מהלשנה, שמועה, או חשדות שפיתח האינקוויזיטור כתוצאה מהיכרותו עם הקהילה בתוכה פעל. העברות החמורות כללו ביצוע פולחנים יהודים או מוסלמים, זלזול בפולחנים הקתולים או שחיתות מינית. גם הטלת ספק בקדושת ה סקרמנטים, ביגמיה, התחזות ל כומר או זלזול בכוחו של הממסד הכנסייתי היו עברות חמורות, על רקע החשד שמדובר ב מינות פרוטסטנטית. הסתת אחרים לביצוע אותן העברות העלתה את חומרת המעשה בעיני בית הדין. עברות קלות יותר כללו פקפוק בעיקרי אמונה, עדות שקר, וכיוצא בזה.

בפועל, היה הנאשם נעצר על ידי אצילים שעבדו בהתנדבות בשירות האינקוויזיטורים, כדי להוכיח את אדיקותם הדתית. רכושו של הנאשם היה מוחרם, ומימן את מאסר הנאשם במשך זמן חקירתו. מכיוון שהחקירה יכולה הייתה להמשך מספר חודשים, או אפילו שנים, היה כספו של הנאשם עשוי להיגמר עד לשחרורו. חיזוק נוסף לכך מצוי בעובדה שהאינקוויזיציה לא החזיקה בבית כלא מסודר, ועל-פי רוב נאלצה להשתמש במבנים ציבוריים כגון בית חולים, מנזר או מבנה שנתרם על ידי אחד האצילים המקומיים. עלות ההחזקה במבנים אלו הייתה גבוהה, ויש עדויות רבות המספרות על נאשמים שיצאו מהמשפט עם גזר דין קל, אך פשטו רגל בעקבות תקופת המאסר הממושכת. כאמור, היו תנאי המאסר סבירים, אך האינקוויזיציה לא הייתה מוכנה שדעות כפירה יופצו בקרב האסירים שהיא מחזיקה, וכך אדם שהובא לחקירה על רקע עוון קל יחסית ילמד את דרכיהם הנלוזות של שותפיו למאסר. לשם כך, אסיר שהיה מתעקש לקלל את האל נאסר על ידי מסכה שמנעה ממנו דיבור, ואסיר שהתעקש להשתולל הוצמד אל הקיר בצווארו באמצעות מוט שמנע ממנו לזוז. מלבד זאת, לא הייתה פגיעה מכוונת באסירים, אם כי ריכוז האסירים בהחלט יכול היה להיות מצע טוב להתפשטות מחלות.

הנאשם היה מובא לפני אינקוויזיטור שהיה מבקש ממנו הודאה, אך לא היה מגיש לו כתב אישום, ולא אומר לו במה הוא מואשם. לעיתים הודו אנשים בפשעים שונים לחלוטין מאלו שהאינקוויזיטור התכוון אליהם מלכתחילה. לפעמים שימשה ההודאה כניסיון של הנאשם להימנע מעינויים, להסתיר חטאים כבדים יותר, לגלות מי האשימו או להימנע מתקופת המאסר הממושכת והיקרה.

שיטות החקירה של האינקוויזיציה כללו שימוש מסוים ב עינויים, אך שימוש זה היה מוגבל יחסית. למעשה, היו נהוגים שלושה סוגי עינויים בלבד. הסוג הראשון כלל את קשירת הנאשם למשקולת כבדה, מתיחתו, ושחרורו בבת אחת אל הרצפה, כך שהיה מקבל מכה חזקה. סוג העינוי השני כלל את קשירתו של הנאשם כך שלא יכול היה לסגור את פיו, והזרמת מים אל תוך פיו כדי ליצור תחושה של מחנק. העינוי השלישי כלל את קשירת הנאשם ב חבלים לסד כלשהו, ומשיכת החבלים במהירות כך שהם פצעו את הנאשם. העינויים נועדו כדי לחלץ הודאה של הנאשם בפשע שיוחס לו, ולא כדי להענישו. הודאה בזמן העינוי לא הייתה תקפה בבית המשפט, והיה צורך בכך שהנאשם יחזור עליה שנית בדעה צלולה. עם זאת, לא הייתה שום בעיה להחזיר נאשם סרבן אל חדר העינויים. למרות שלרוב לא היו העינויים קטלניים, ובוודאי לא חמורים יותר מאלו שהיו נהוגים ברשות החילונית בתקופה זו, האינקוויזיציה זכתה בשמה האכזרי על רקע שיטות פעולה אלו.

במקרה שבו הצליחה האינקוויזיציה להרשיע נאשם, היא הייתה מענישה אותו באופן שתאם את חומרת העבירה, חרטת הנאשם, והשאלה האם הייתה זו עבירה ראשונה. במקרה הקל ביותר, אם למשל היו חסרות עדויות מוצקות לאשמת הנאשם, הנאשם היה נשלח לביתו ללא עונש מלבד ההפסד הכספי שגרמה לו תקופת המאסר. במקרה שהנאשם הביע חרטה על מעשיו הוא עשוי היה לקבל קנס, ל גלות מהעיר או לשאת לתקופה מסוימת את ה גלימה שכונתה "סאנבניטו". גלימה צהובה זו הייתה אות קלון בולט, ונתלתה בכנסייתו של הנאשם לדיראון עולם גם לאחר סוף תקופת העונש. תהלוכת אוטו-דה-פה, שבה היו מוצגים החוטאים ברחובות העיר בגלימות סאנבניטו וההמון היה לועג להם, הייתה גם היא עונש אפשרי במקרה זה. האוטו-דה-פה יכול היה להיות ציבורי, כאשר השתתפו בו נאשמים רבים בבת-אחת, או פרטי, כאשר ביצע את התהלוכה נאשם אחד בלבד. במקרים נדירים היה העונש לעבירות אלו תקופה קצובה של חתירה ב גליאות (ספינות המלחמה) של הצי הספרדי. עונש זה נחשב לחמור למדי, ולרוב יושם רק במקרים חמורים יותר.

במקרה של חטאים חמורים יותר נאלץ הנאשם "להתפייס עם הכנסייה", זאת אומרת לשוב לחיקה לאחר שנטש אותה. במקרים אלה העונשים היו חמורים יותר, בהתאם לחומרת העבירות. העונשים כללו את לבישת גלימת הסאנבניטו לזמן ארוך, חתירה למשך תקופות ממושכת בגליאות, או החרמת רכוש. האינקוויזיציה יכלה גם לגזור תקופות מאסר שונות, שהארוכה שבהן נקראה "מאסר עולם", אך למעשה הייתה מאסר לעשר שנים בלבד. לרוב לא היו לאינקוויזיציה בתי כלא של ממש, ולכן נידונו הנאשמים במקרים רבים ל מאסר בית, למאסר ב מנזר או בית חולים, או למאסר שבו הם היו חופשיים במשך היום ונאלצו לחזור לבית המאסר כל לילה. עונש אפשרי נוסף היה מלקות. במקרה זה היה הנאשם נלקח למקום ציבורי, נקשר לסד, מופשט בפלג גופו העליון וסופג מלקות. לרוב לא נגזרו יותר ממאתיים או שלוש-מאות מלקות, משום שאדם ממוצע לא יכול היה לעמוד ביותר מכך. גם נשים, זקנים וילדים צעירים יחסית יכלו לספוג מלקות, אך עונשים אחרים, כגון החרמת רכוש או חתירה בגליאה, לא היו אפשריים מבחינתם.

העונש החמור ביותר היה שרפה על המוקד, והוא ניתן בדרך-כלל לאנשים שסירבו להתחרט על חטאם, לאנשים שהורשעו בעברות חמורות בעבר או לאנשים שהסיתו אחרים לחטוא. מקרב המורשעים רק אחוז קטן נידון לעונש זה, וגם בקרב הנידונים לשרפה היו דרגות שונות של חומרה וצורות שונות של ענישה. במקרים החמורים פחות, נחנקו הנאשמים למוות לפני שנשרפו גופותיהם, ובמקרים החמורים יותר הם נשרפו חיים. במקרה שבו הנאשם חמק תחת ידה של האינקוויזיציה, הייתה אפשרות לשרוף את גופתו לאחר מותו, אם הצליחה הלשכה הקדושה לשים את ידה עליה. במקרה זה, הייתה גם אפשרות לשרוף את האדם בהיעדרו, דהיינו, לשרוף בובה כלשהי כאות קלון לאותו האדם, ולצורך סיפוק רצונה של האינקוויזיציה שלא להשאיר את הנושא ללא טיפול כלשהו.

בשטחי האימפריה אשר ב אמריקה הוקמה לשכת האינקוויזיציה הראשונה כבר בשנת 1517 ב סנטו דומינגו. המניע להקמת הלשכה היה החשש שלמרות הצו משנת 1501 שאסר על הגירת יהודים, נוצרים חדשים וצאצאיהם לאמריקות, רבים מהם הגיעו לקולוניה בסופו של דבר. מאוחר יותר נוסדו שתי לשכות נוספות בשתי בירות מלכויות המשנה: מקסיקו סיטי ( 1571) ו לימה. לשכה רביעית ואחרונה נוסדה בשנת 1610 ב קרטחנה דה אינדיאס, לאור הנוכחות הפרוטסטנטית (ה הולנדית וה אנגלית) ברחבי הים הקריבי.

עם הקמתה הייתה כפופה האינקוויזיציה באמריקות ל הגמון או לאב ה מנזר המקומי. באמצע המאה ה-16 הפכה האינקוויזיציה באמריקות למוסד עצמאי.

בתחילה לא הובאו ה אינדיאנים תחת סמכותה של האינקוויזיציה מתוך גישה פטרנליסטית וסלחנית בנוגע להליך ניצורם. מאוחר יותר הורחבה סמכות האינקוויזיציה וחלה גם על האינדיאנים. יחד עם זאת, התרכזה האינקוויזיציה באמריקות בביעור ה מינות ובהשלטת ה מוסר בקרב האוכלוסייה ה אירופאית וה קריאולית, ולעיתים נדירות יותר בקרב מסטיסים, מולאטים ו אפריקאים.

מבחינה גאוגרפית השטח העצום עליו מופקדות היו לשכות האינקוויזיציה באמריקות, ומקום מושבן בבירות מלכויות המשנה, הביאו לכך שבפועל טווח השפעתן הוגבל לאותן הבירות ולמאות קילומטרים אחדות מחוצה להן בלבד.

על אף שפיקוח על התנהגותה המוסרית של ה כמורה היה אחד מתפקידיה של האינקוויזיציה, הצלחתה בתחום זה הייתה מוגבלת גם כן. על אף המאבק הפנימי בתוך המסדרים הדתיים, גבריים ונשיים כאחד, על שימור כללי המנזר, התאחדו הפלגים השונים נגד חדירה חיצונית בדמות מפקח האינקוויזיציה, ולרוב לא שיתפו עמו פעולה.

נראה כי בשונה מ ספרד, באמריקות התאפיינה פעולת האינקוויזיציה בגלים שהושפעו מהגעת אינקוויזיטור חדש ומאירועים כלכליים, חברתיים ו פוליטיים שונים. העונש החמור ביותר, העלייה על המוקד, יושם באמריקות בתכיפות פחותה מזו שבספרד. שתי תקופות הפנטיות הדתית המפורסמות ביותר, אם כי לא היחידות, אירעו במהלך המאה ה-17: בין השנים 1634 ו- 1639 בלימה, וב שנות ה-40 של המאה ה-17 במקסיקו סיטי.

מרבית פעולתה של האינקוויזיציה באמריקות לא הייתה ביעור המינות, אלא דווקא שמירת מוסר ציבורי וטיפול בסטיות מוסריות וציבוריות. כך, למשל, מבין מעט פחות מ-1,500 תיקי החקירה שהתקיימו באינקוויזיציה של לימה במהלך כ-250 שנות קיומה (מ שנות ה-80 של המאה ה-16 ועד לפירוקה בשנת 1824) רק 313 היו על מינות. מתוך אלו, כשני שלישים (243 תיקים) עסקו בגילויי "התיהדות" והשאר במינות הפרוטסטנטית או במינות בתוך הקתוליות.

כמחצית מכלל תיקי המינות (157) נפתחו בתקופה שבין השנים 1581 ו- 1641. הסיבה לכך היא שלאחר "איחוד הכתרים" של ספרד ו פורטוגל הורשו פורטוגזים להתיישב ב אמריקה הספרדית ורבים עברו למלכות המשנה של פרו. בעוד שב גירוש ספרד ניתנה ליהודים הברירה בין גלות והתנצרות, הרי שניצורם של יהודי פורטוגל, רבים מהם גולים מגירוש ספרד, נעשה בכפייה. הערכות שונות מציעות כי היהודים היוו באותה העת כ-20% מכלל אוכלוסיית פורטוגל. מכיוון שכך נחשדו בעיני הספרדים הפורטוגלים כולם כ נוצרים חדשים וכמי ש טוהר דמם מוטל בספק.

במרוצת המאה ה-18 השתנתה מעט האינקוויזיציה באמריקות והחלה להתמקד בקידום אורתודוקסיה מוסרית, במלחמה ברעיונות הנאורות ובפיקוח ושליטה אידאולוגית ופוליטית. על אף שהכתר הספרדי מעוניין היה באימוץ חלקי של הנאורות, כגון הבנת הטבע ותוצאות שימושיות של ידע שכזה, הוא לא היה מעוניין בחדירת רעיונות של דאיזם, ה זכויות הטבעיות ורעיונות לשיטות ממשל חדשות. מכיוון שכך עסקה האינקוויזיציה ב צנזור ספרים שהכילו רעיונות פילוסופיים בלתי רצויים או ביקורת על רומא. פעילות זו לא הייתה מוצלחת ביותר, שכן רעיונות אלו היו מוכרים באמריקות.

# data[].attributes.attachment_link.title
האינקוויזיציה הספרדית - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
האינקוויזיציה הספרדית (ב ספרדית: Tribunal del Santo Oficio de la Inquisición, בית הדין של המועצה הקדושה של האינקוויזיציה) הייתה מוסד ספרדי שנוסד בידי המלכים הקתוליים בשנת 1478 על-מנת לאחד את ספרד מבחינה דתית, לשמור על האורתודוקסיה הקתולית, להילחם ב מינות ולשמור על טוהרה המוסרי של הקהילה הנוצרית בספרד.

# data[].attributes.headline
עלמה ויסבורג- הזכות לקניין: קניין רוחני

# data[].attributes.subject
עלמה ויסבורג- הזכות לקניין: קניין רוחני

# data[].attributes.body
א. הזכות לקניין- קניין רוחני

הזכות לקניין- לכל אדם הזכות להחזיק בדבר שיש לו ערך כלכלי (רכוש) ולעשות בו כרצונו. אין לפגוע בקניינו של אדם (הן הקניין החומרי והן הקניין הרוחני).

הזכות לקניין רוחני- זכותו של כל אדם למנוע מאדם אחר שימוש בפרי עמלו הרעיוני ללא רשותו או ללא קבלת גמול כספי הולם ("זכות יוצרים"). למשל: המצאות הרשומות כפטנט, גילויים מדעיים, סודות מסחריים, מוניטין מסחרי, תוכנות מחשב, וכל היצירות האמנותיות לסוגיהן. (הפגיעות המרכזיות כיום בזכות לקניין רוחני הנן זיופים, העתקות, הורדה/צריבה של תוכנות מחשב, סרטים ומוזיקה ללא תשלום, ושימוש במוניטין של אדם או חברה ו/או בקרדיט על יצירתו ללא רשות).

ב. בחרתי באירוע בו דודו גבע- קומיקסאי, קריקטוריסט, מאייר והומוריסטן ישראלי אשר פרסם לאורך שנים רצועות קומיקס סאטיריות ומדורים הומוריסטיים בעיתונות הארצית והמקומונית, שחלק גדול מהם יצא לאור בעשרות ספריו, בכל שנות הקריירה שלו הוא עבד ופיתח את תרבות הקומיקס, האיור וההומור הישראלי.

דודו גבע נתבע על ידי חברת ״וולט דיסני״ בשל הפרת זכויות יוצרים.

הסמל המפורסם ביותר של עבודתו ופועלו של גבע היה הברווז. זאת היתה דמות בדיונית שיצר המאייר בספריו, בטורי הקומיקס שלו ובמדורי העיתונות.

בינואר 1992, עם הוצאת ספרו ״הברווז״, תבעה חברת ״וולט דיסני״ את גבע על שימוש בדמותו של דונאלד דאק ללא רשותם, כפעולה של הפרת זכויות יוצרים.

פסק הדין קבע כי השימוש שעשה האומן בדמותו של דונאלד דאק בספרו ״ספר הברווז״ הוא בגדר הפרה של זכויות היוצרים של ״וולט דיסני״.

ג. הזכות לקניין רוחני נפגעה- האומן יצר דמות כמעט זהה לדמותה המוגנת ב״זכויות יוצרים״  של ״וולט דיסני״ ועל כך נתבע על ידי ״וולט דיסני״.

״וולט דיסני״ היתה בעלת זכויות יוצרים בדמויות אומנותיות מתוך הסרטים המצויירים שלה, ביניהן דמותו של הברווז הידוע בשם ״דונאלד דאק״.

דודו גבע הוא מאייר שעסק רבות בתחום הקומיקס ובספרו ״מובי דאק״ העתיק את דמותו של ״דונאלד דאק״ ללא רשות ״וולט דיסני״.

מאחר שלא נענה לפניית ״וולט דיסני״ שלא לעשות שימוש בדמות זו- הוא נתבע על ידי ״וולט דיסני״ וחוייב לשלם להם על הפרת ״זכויות יוצרים״.

ד. על מנת להגן על הקניין הרוחני יש להעמיד את הנושא במיקום גבוה ולהקנות משאבים לטיפול בהפרות קניין רוחני לסוגיהן.

מערכת המשפט חייבת להיות במצב בו גם אנשי התביעה, הפרקליטות והשופטים עצמם הם אנשים אשר ״חיים״ את נושא הקניין הרוחני ופועלים על פי מדיניות ברורה שמטרתה לקדם את ההגנה על הקניין הרוחני. העלאת המודעות בקרב השופטים לחשיבות נושא זה יכולה להיעשות באמצעות השתלמויות ובהסמכת שופטים לטיפול ספציפי בתחום הקניין הרוחני.

כמו כן, נדרש חיזוק המערך שמעניק זכויות בקניין רוחני ובכך לעודד את הציבור להשתמש בכלים חוקיים על מנת להגן על קניינו הרוחני.

כמו כן, לפעול לזירוז הליכים בתיקי חקירה והגשת כתבי אישום פליליים נגד מפרי זכויות.

# data[].attributes.headline
יואב בירן -הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.subject
יואב בירן -הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.body
א.
הזכות שבה בחרתי היא הזכות לחיים ובטחון
כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה, חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם וגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ובטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת הזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב.
האירוע שבחרתי הוא פיגועי ה9 בספטמבר 2001 שבהם נחטפו שני מטוסי נוסעים על ידי טרוריסטים שלאחר מכן התנגשו עם המטוסים במגדלי התאומים וגרמו להתמוטטות אחד המגדלים ומוות המוני של יותר מ3000 אנשים ועד היום נחשב כפיגוע הטרוריסטי הגדול בעולם.

ג.
הזכות לחיים ובטחון של האזרחים נפגעה מכיוון שהטרוריסטים גנבו את המטוסים בהם נסעו, והתנגשו במגדלי התאומים וכתוצאה מזה המון אנשים מתו או נפצעו קשות, לא היה להם את הזכות לפגוע באנשים חפים מפשע.

ד.
הצעתי לשיפור האבטחה והקטנת הסיכויים למקרה נוסף כזה היא שעל כל מטוס נוסעים צריכים להיות מאבטחים או שומרים כלשהם שיהיו מיומנים ומוסמכים לנטרול מחבלים או אנשים שמהווים סכנה, בנוסף לכך צריכים לשפר את האבטחה בכניסה למטוסים כדי שלא יוכלו להכניס כל דבר שיכול לאיים על ההתנהלות הסדירה של המטוס ונחיתתם של האזרחים בשלום.

ה.
קישור לכתבה על פיגועי ה11 בספטמבר:
https://www.ynet.co.il/news/article/rymzsdcmt

# data[].attributes.headline
ליהיא שנידובסקי- הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.subject
ליהיא שנידובסקי- הזכות לחיים וביטחון

# data[].attributes.body
עבודה באזרחות- זכויות

מגישה: ליהיא שנידובסקי

כיתה: ט7

א.      הזכות שבחרתי היא הזכות לחיים וביטחון.

הזכות לחיים וביטחון היא הזכות שכל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדיה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ובטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר שערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב.      המקרה שבחרתי הוא רצח תאיר ראדה.

תאיר ראדה נרצחה ב-6.12.2006 כאשר הייתה בכיתה ח'. הרצח התרחש בתא שירותים בבית ספרה- חטיבת הביניים "נופי גולן" שבקצרין.

הפרשה התחילה ב-14.9.2010 בה הואשם והורשע רומן זדורוב, אזרח אוקראינה ופועל בניין שעבד כרצף בבית הספר שבו למדה תאיר, רומן נידון למאסר עולם אך הגיש מספר ערעורים שלא התקבלו.

במאי בשנת 2021 נערך משפט חוזר לרומן עקב חוות דעת של מומחה שלפיה טביעות הדם שנמצאו בשירותים אינן שייכות לרומן, אלא עקבות של אדם שנכח בזירה בסמוך למועד הרצח ואינן שייכות למחלצים שהגיעו כמה שעות לאחר זמן הרצח.

במהלך המשפט החוזר הוחלט כי רומן זדורוב ישהה במעצר בית בתנאים מגבילים מאוד עד לתום המשפט החוזר.

ג.       הזכות שנפגעה באירוע- רצח תאיר ראדה היא הזכות לחיים וביטחון. פגיעה בגופו של בן אדם אחר היא פגיעה בזכות לחיים ובטחון. גופתה של תאיר ראדה נפגעה קשות באירוע, מצאו את גופתה שרועה בשלולית דם, לאחר שגרונה שוסף ובנוסף עם חתך בשורש כף ידה.

ד.      דרך בה ניתן להביא למודעות את השמירה על הזכות לחיים וביטחון היא ליצור קמפיינים המדברים על שמירת הזכות ברשתות החברתיות, העברת הרצאות בבתי ספר, כתבות בעיתונים, תכניות טלווזיה מותאמות גיל בנושא, הגברת סיורי משטרה וסיורי ביטחון עירוניים בכל הארץ והקפדה ושמירת יתר באזורי בילוי.

ה. קישור 1-
https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%A8%D7%A6%D7%97_%D7%AA%D7%90%D7%99%D7%A8_%D7%A8%D7%90%D7%93%D7%94
קישור 2-
https://www.ynet.co.il/news/article/h1kspx1nf
קישור 3-
https://www.mako.co.il/news-n12_magazine/2021_q4/Article-0ae42d963160e71027.htm

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רצח תאיר ראדה היה רצח של נערה בכיתה ח', שהתרחש בתא שירותים של חטיבת הביניים " נופי גולן" שב קצרין ב- 6 בדצמבר 2006. בדצמבר 2006 נעצר רומן זדורוב, אזרח אוקראינה שעבד כ רצף בבית הספר. זדורוב הודה ברצח ראדה בפני מדובב משטרתי. לדבריו, ה מניע לרצח היה גידופים שהטיחה בו ראדה. זדורוב מסר לחוקרים שבעה פרטים מוכמנים, הודה בפניהם ברצח ושחזר אותו. ב-14 בספטמבר 2010 הורשע זדורוב ברצח של ראדה ונידון למאסר עולם.

בהמשך חזר בו זדורוב מהודאתו והגיש מספר ערעורים. זדורוב הורשע שוב, ובערעור נוסף אישר בית המשפט העליון ברוב קולות את פסק הדין המרשיע אותו. במהלך אחד הערעורים, הציגה ההגנה חוות דעת של מומחה, לפיה טביעת דם שנמצאה בתא שירותים ושאינה שייכת לזדורוב, היא עקבה של אדם שעשוי להיות הרוצח. בעקבות זאת, הורה השופט חנן מלצר על עריכת משפט חוזר לזדורוב, אשר נפתח בספטמבר 2021. זדורוב שוחרר ל מעצר בית בתנאים מגבילים.

לאורך השנים הפרשה זכתה לכיסוי תקשורתי נרחב. מספר סרטים וסדרה נעשו עליה ופותחו קונספירציות שונות לגבי זהות הרוצח.

ראדה נולדה ב-4 בינואר 1993 והייתה בת הזקונים, אחות לשני בניהם של שמואל ואילנה ראדה, מוותיקי קצרין.

בשעות אחר הצהריים, משבוששה לשוב לביתה, דיווחה אמה ל משטרה על היעדרותה. שוטרי תחנת גולן פתחו בסריקות, וסמוך לשעה 19:00, מצאו את גופתה של ראדה, כשהיא מתבוססת בדמה - בתא נעול מבפנים בתוך שירותי הבנות שבקומה השנייה. לאחר פריצת התא ובדיקה של צוות מד"א, נמצא כי גרונה שוסף לפחות פעמיים. כמו כן, נמצא חתך בשורש כף ידה. בבדיקה פתולוגית נמצא שסיבת מותה היא איבוד דם כתוצאה מחתך ב עורק תרדמני וב וריד הצוואר, החתכים בכפות הידיים הוחשבו כ"פצעי הגנה". עובדות אלה הובילו למסקנה שנרצחה.

חקירה ראשונית של המשטרה העלתה, כי ראדה לא חזרה לאחר ההפסקה לשיעור התיאטרון השני, וישבה ב פרגולה בבית הספר יחד עם חברתה. כמה דקות לאחר תום ההפסקה, קמה לשתות מים בברזיה שבמבנה בית הספר, ולא שבה עוד. משבוששה לחזור, הלכה חברתה לכיתה בלעדיה. בתום השיעור, נותר תיקה של ראדה מונח על אחד הכיסאות בכיתה; שאר התלמידים עזבו את הכיתה, ולא הבחינו בו.

בימים הראשונים לאחר התרחשות האירוע, העריכה המשטרה כי מדובר באלימות בין בני נוער, שהובילה למעשה הרצח. במהלך ימים אלה, נגבו עדויות מעדים רבים, מבין כאלף איש אשר שהו בין כותלי בית הספר בשעת הרצח (על פי פרסום מאוחר יותר של המשטרה). בין היתר, תושאלו עשרות מתלמידי בית הספר בידי חוקרי נוער ושוטרים. למרות כל אלו, לא מצאה המשטרה חשוד רלוונטי. במקביל, החלה חקירה משטרתית מאומצת גם בכיוונים אחרים:

באותו הערב נעצר חסר בית תמהוני בן 57, שהכחיש כל קשר לרצח, ושוחרר כעבור חמישה ימים, לאחר שאומת ה אליבי שסיפק. לאחר שחרורו, נעצר גנן בית הספר למשך יומיים, אך שוחרר גם הוא לאחר שסיפק אליבי מאומת. המשטרה חשדה גם ב בני סלע, עבריין מין סדרתי שברח ממעצר מספר ימים לפני הרצח. סלע נתפס יומיים לאחר הרצח ולא נמצאו ראיות שקשרו אותו לרצח. במהלך חקירת המשטרה נבדק גם הכיוון ה לאומני, אך הוא נשלל בעקבות הערכות מודיעיניות, כי מדובר בכיוון חקירה בעל סיכוי קלוש.

ב-12 בדצמבר, שישה ימים לאחר הרצח, עצרה המשטרה את רומן זדורוב, פועל בניין יליד 1978 (בן 28[דרושה הבהרה] ⁺[ בעת המעצר), שעבד בשיפוצים בבית ספרה של ראדה. זדורוב הגיע לישראל מ אוקראינה בנובמבר 2002, החזיק ב אשרת תייר, והאריך את שהותו מספר פעמים. בפברואר 2005 הוא נישא לאולגה, אזרחית ישראלית. בני הזוג עברו לגור אצל הוריה של אולגה בקצרין, ובאוקטובר 2006, חודשיים לפני הרצח, נולד בנם הבכור. זדורוב, שאינו יהודי, פנה ל משרד הפנים בבקשה לקבלת אזרחות, הליך שצפוי היה להימשך כארבע שנים.

במהלך שהותו בישראל, החל זדורוב לעבוד ב חברה קבלנית שערכה שיפוצים במוסדות ובבתים פרטיים. במסגרת אחת העבודות, הוא ריצף את מקלט בית הספר שראדה למדה בו. הרצח התרחש ביום עבודתו האחרון במקום.

בתחילה, הכחיש זדורוב כל קשר לרצח. עם זאת, סתירות פנימיות בעדותו חיזקו את חשד החוקרים כנגדו. לאחר שמונה ימי חקירה, בלילה שבין 18 ל-19 בדצמבר, סיפר ל מדובב שהוכנס לתאו על כך שרצח את תאיר. זדורוב הדגים בפני המדובב את "מיומנות שיסוף צוואר באמצעות סכין", שטען שלמד זאת לאחר קריאת מאמר ב רשת. בנוסף, פרט זדורוב את שמות העורקים שיש לקרוע בצוואר - במטרה לגרום למוות מהיר. התיאור שתיאר נגע גם לכיוון שיסוף גרונה של המנוחה וזאת מבלי שהייתה לו דרך לדעת על כך אלא אם היה בזירה. זדורוב מסר עוד פרטים מוכמנים - שהמנוחה נעלה נעלי ספורט, וצדק בשניים מארבעת צבעי הנעל. כמו כן ציין שהמנוחה לא נאנסה, פרט שהתקבל כמוכמן. עובדה זו לא הייתה ידועה לציבור.

למחרת, ביום 19 בדצמבר, בשעות הערב, שיחזר זדורוב בפני חוקרי המשטרה את הרצח לפרטיו. במהלך השחזור מסר מספר פרטים שהתביעה טענה שיש לראותם כמוכמנים, ובהם תיאור המקומות שבהם דקר את ראדה, החתכים שביצע ב מרפקי ידיה לאחר מותה, מיקום תא השירותים שבו נרצחה מתוך ארבעת התאים, ציון העובדה שתא השירותים ננעל על ידו מבפנים לאחר הרצח ותיאור שערה של ראדה האסוף ב צמה. זדורוב חשף את ה מניע לרצח, שהיה לטענתו גידופים ועלבונות שהטיחה בו ראדה, בעקבות סירובו לבקשתה לתת לה סיגריה. כמו כן, תיאר את תחושותיו: "הרגשתי קצת שנאה. רציתי שתרגיש כאב, אבל לא רציתי לרצוח אותה".

על פי הודאתו, עקב זדורוב אחר ראדה בדרכה לשירותי הבנות, שם שלף סכין ושיסף את צווארה. בשונה מעדות של שני תלמידי בית הספר, שלדבריהם ראו את ראדה עולה לבדה במדרגות. למחרת פרסום המניע לרצח, חזר בו זדורוב וטען, כי הודה ברצח בעקבות לחצים שהפעילו עליו השוטרים. יומיים לאחר שחזר בו מהודאתו, שינה זדורוב את גרסתו, ולדברי המשטרה הודה פעם נוספת במיוחס לו. בהודאתו השנייה סיפק גם הסבר פסיכולוגי, בהיותו בן שמונה התעללה בו קבוצת בנות בבית ספרו. אחת מהן, שלטענתו דמתה לראדה, הכתה אותו באשכיו ודחפה מקל לגופו. לכן, כאשר ראה את הנערה, החליט לפגוע בה באופן מיני ופיזי. מניע זה של זדורוב לא נכלל בכתב האישום, מאחר שלא רצה לחתום על הודאה הכוללת טענה זאת.

במהלך החקירה נתגלו שני פרטי מידע נוספים שקשרו לדברי התביעה את זדורוב לרצח. לפני הרצח חיפש זדורוב באינטרנט סרטי " סנאף", סרטים שבהם מצולמים אנשים אמיתיים בעת שם נאנסים או נרצחים, הוא גם קרא כתבות על הדרך בה ניתן לשסף צווארו של אדם והתעניין בטקטיקות הגנה במשפטי רצח. בנוסף לכך, גילה זדורוב בחקירתו כי סבל בעבר מהתפרצות זעם דומה, שהופנתה כלפי אחיו ב רוסיה וכלפי שיכורים. עם זאת טען, כי לא רצח אף אחד מהם, אלא שייתכן שהפך אותם ל נכים.

מנגד, טענו בני משפחתה של הנרצחת כי תאיר לא עישנה סיגריות; יתרה מזאת: היא אף סלדה מעשן סיגריות. כמו כן, טענו חבריה שתיאור הקללות אינו הולם את התנהגותה, וכי הם לא שמעו אותה מקללת.[

ב-18 בינואר 2007, הוגש ל בית המשפט המחוזי בנצרת כתב אישום נגד זדורוב - בגין רצח ו שיבוש מהלכי משפט. כתב האישום כלל תיאור של מעשה הרצח: זדורוב הבחין בראדה כשעלתה לשירותים בקומה השנייה ונכנס בעקבותיה. ראדה, כך נטען, "עמדה בתא השירותים, כשפניה אל הדופן הימני של התא, וניסתה לסגור אותו. אלא שאז, הנאשם מנע זאת בעדה, שלף סכין, הניף אותה ושיסף את גרונה. לאחר מכן, דקר אותה פעם נוספת בצווארה, פצע אותה בחזה, בפניה ובידיה - והיא התמוטטה. לאחר מכן, נעל את הדלת מבפנים, טיפס על גופתה בשתי רגליו, וכשהוא נאחז בדפנות התא - קפץ החוצה."

עוד נטען בכתב האישום שלאחר שיצא זדורוב משירותי הבנות הוא ירד אל הקומה הראשונה, נכנס לשירותי הבנים, שטף את הסכין היפנית שעמה ביצע את הרצח, ניקה מעליו את דמה של ראדה, וחזר לעבודות הריצוף במקלט - עד השעה 17:30. לאחר מכן, החליף את להב הסכין, ודאג להעלים את הלהב הקודם, כמו גם את המכנסיים שלבש.

מז"פ משטרת ישראל לא איתרו ממצא דמי כלשהו בשירותי הבנים, גם לא על בגדיו ועל כלי עבודתו של זדורוב. כמו כן, במהלך חיפושים באתר האשפה "תאנים" - נמצאו מספר זוגות מכנסים שנחזו לתיאור מכנסיו. גם עליהם לא נמצא ממצא דמי כלשהו, והמשטרה השמידה אותם.

ב-8 בפברואר 2007, החל משפטו של זדורוב. ב-7 ביולי נחשפה הודאתו של זדורוב, כמו גם צילומי ה ווידאו שבהם תועד מודה בפני מדובב ומשחזר את הרצח בפני חוקרי המשטרה. בהודאתו הכתובה ציין את פרטים הנוגעים לרצח ובין היתר נקב בשני צבעים מתוך ארבעת צבעי נעליה של ראדה וכמו כן סיפר שראדה לבשה בעת האירוע מכנסי ג'ינס, וששיערה היה אסוף בצורת צמה. עורך דינו של זדורוב, דוד שפיגל, טען מנגד כי אדם רגיש ושביר, שלחץ המשטרה כופף אותו וגרם לו להודות בזה.

ב-22 באפריל 2007, לאחר פתיחת משפטו של זדורוב, הגישה משפחת ראדה עתירה ל בג"ץ, בדרישה לפתוח מחדש את התיק המשטרתי ולחדש את חקירת הרצח. זאת בנימוק שהמשטרה וה פרקליטות מיהרו להגיש כתב אישום נגד זדורוב בלא שמיצו כיווני חקירה אחרים. לעתירה זו צורפו ראיות מזירת הרצח, שלטענת העותרים סתרו את גרסת המשטרה. ב-20 במאי 2007, דחה בג"ץ את עתירתה של משפחת ראדה על הסף.

במרץ 2009, כשנתיים וחצי לאחר הרצח, מסרה תלמידה נוספת עדות, לפיה נכנסה לשירותים בשעה 14:05, מצאה את דלת תא 3 נעולה; התכופפה מבעד לחריץ דלת התא השלישי והבחינה בטיפות דם על הרצפה ובזוג רגליים נעולות נעלי אולסטאר - בחלקו הימני של התא.

ב-14 בספטמבר 2010, ניתן פסק דינו של זדורוב. סגן נשיא בית המשפט ו אב בית הדין, יצחק כהן, והשופטים חיים גלפז ואסתר הלמן, הרשיעו את זדורוב פה אחד ברצח בכוונת תחילה ובשיבוש מהלכי חקירה. הכרעת הדין התפרשה על פני 456 עמודים.

את תמצית פסק הדין קרא במשך שלושת רבעי שעה השופט יצחק כהן. בין השאר אמר: "אין לנו ספק שהנאשם שבפנינו הוא הרוצח של הנערה תאיר ראדה. עדותו רצופה שקרים, מניפולציות וחוסר עקביות. הוא לא סיפק הסברים. הנאשם ללא היסוס שיקר בעדותו בביהמ"ש ככל שסבר שהדבר עשוי לשרת את האינטרסים שלו וגרסאותיו המתחלפות. המניפולציות שעשה הנאשם רבות מספור. הנאשם התנהל במניפולטיביות, בקור רוח, תוך הפעלת שיקול דעת ובחינה מושכלת של שלבי החקירה ושאלות החוקרים, כאשר הוא עוקב בערנות ובחדות אחר מהלך החקירה, לא פעם גם היתל בחוקריו, לא חשש ולא ירא, ואף לא חשש לשקר לסניגורו."

השופט כהן ביסס את ההרשעה על כך, שזדורוב ידע לפחות שבעה פרטים מוכמנים, שאיש זולת הרוצח לא יכול היה לדעת מלבדו, ועל הווידוי של זדורוב בפני מדובב. השופט הדגיש, כי דבר הווידוי אינו נובע מעדותו של המדובב, אלא מדבריו של זדורוב עצמו ש הוקלטו. בנוסף, ביסס כהן את ההרשעה על טביעת נעלו של זדורוב, שנמצאה על מכנסיה של ראדה, תוך שהוא פוסל את עדותו הד"ר גאי קופר, מומחה שהביאה ההגנה מ אנגליה, ומאמץ את הסבריו של ראש תחום השוואת עקבות נעליים במעבדת המשטרה לסימנים וחומרים, רפ"ק ירון שור.

מאחר שהרשעה בעבירת רצח מחייבת ענישה ב מאסר עולם, גזר בית המשפט באותו המעמד עונש זה על זדורוב.

בנוסף להרשעה ברצח, הרשיע בית המשפט את זדורוב גם בעבירה של שיבוש מהלכי משפט, וגזר עליו עונש של שלוש שנות מאסר, שתהיינה חופפות לתקופת המאסר על עבירת הרצח.

הוריה של תאיר ראדה הגישו תביעת נזיקין אזרחית כנגד בית הספר "נופי גולן" בו נרצחה בתם, המועצה האזורית גולן, המועצה המקומית, קצרין ו משרד החינוך. טענת התביעה הייתה, שהרשויות התרשלו בהגנה על חיי תאיר. ב-1 בפברואר 2012, הגיעו הצדדים ל הסכם פשרה, לפיו תפוצה משפחת ראדה בסך מיליון וחצי שקלים. בין החייבים בתשלום נמצאה גם חברת האבטחה "רשת ביטחון", שהעניקה שירותי שמירה בבית הספר, וכן המורה ל דרמה, שבמהלך שיעורו אירע הרצח - מאחר שלא בדק מדוע ראדה לא נכחה בשיעורו.

זדורוב עירער על פסק הדין ל בית המשפט העליון, ובערעור הציג חוות דעת של מומחים, הסותרות, לטענת סנגוריו, חלקים מהותיים מהראיות ששימשו להרשעתו, בין היתר בעניין זיהוי טביעת הנעל. בנוסף, האזינו השופטים להקלטות, שלטענת המשטרה הודה זדורוב במהלכן ברצח. ב- 17 במרץ 2013, בצעד נדיר, הורה בית המשפט העליון למחוזי לעיין בראיות ולשקול מחדש את משמעותן. ב- 24 בפברואר 2014, דחו שופטי בית המשפט המחוזי בנצרת את טענות ההגנה, ובכך הרשיעו שנית את זדורוב ברצח תאיר ראדה.

שופטי בית המשפט המחוזי מתחו ביקורת על העדים מטעם ההגנה, בין היתר על חיים סדובסקי, שהפיץ רבות מההאשמות בדבר חקירה מוטה מצד המשטרה, הפרקליטות, המכון לרפואה משפטית והשופטים עצמם. במהלך אחד הדיונים, נשאל סדובסקי מדוע הוא מכנה את עצמו " דוקטור" - בשעה שהוא למעשה נטורופת, ותוארו אינו מוכר רשמית בישראל. בשומעו את השאלה איבד סדובסקי את עשתונותיו, נטש את דוכן העדים וחזר לטעון את טענותיו בתקשורת. עדותו בבית המשפט נמחקה. השופטים קבעו שדברי ד"ר מאיה פורמן, הרופאה ה פתולוגית מטעם ההגנה, אינם מקצועיים ורשלניים.

באוקטובר 2014, עירער זדורוב בשנית על פסק הדין ל בית המשפט העליון. במהלך הערעור טענו סניגוריו, אביגדור פלדמן ואלקנה לייסט, שבתא השירותים נמצאו עקבות נעליים המרמזות על אדם נוסף שיצא מהתא, שחקירתו של זדורוב הובילה אותו להודאה באמצעים פסולים כגון תדרוך ופיתוי, שהמשטרה שילמה תשלום מופרז למדובב, ושבית המשפט המחוזי לקה בחוסר בקיאות וחוסר ריסון שיפוטי.

ב- 23 בדצמבר 2015, דחה בית המשפט העליון ברוב של שני שופטים נגד אחד את הערעור, והותיר את פסק הדין המרשיע על כנו. השופטים יצחק עמית ו צבי זילברטל פסקו שזדורוב אשם, ואילו ראש ההרכב, השופט יורם דנציגר, סבר בדעת מיעוט כי יש לזכות את הנאשם מחמת הספק אך ציין שכפי הנראה זדורוב הוא אכן הרוצח. סנגוריו של זדורוב הגישו בקשה לדיון נוסף, אולם זו נדחתה. באשר למאיה פורמן, הם קבעו כי חוות הדעת שלה הייתה מקצועית ועדיפה על פני חוות דעתו של המומחה מטעם המדינה.

ביוני 2020 הגיש זדורוב ערעור נוסף.

עורך דינו של זדורוב, ירום הלוי, פנה למכון לרפואה משפטית, בנוגע לממצא דמי של המנוחה, שנתגלה גם בתא הסמוך לזה שבו בוצע הרצח. בעקבות פנייתו, הודתה פרקליטות המדינה כחודש לאחר מכן, ב-20 בינואר 2019, כי אכן נפלה טעות בקטלוג המוצגים, וכי אכן נפלה טעות בחקירה. ב-23 באוקטובר 2019 הגיש עורך דינו של זדורוב, ירום הלוי, בקשה למשפט חוזר.

עוד ציין מלצר כתם דם שהתגלה בתא השירותים השלישי ואינו עולה בקנה אחד עם גרסת התביעה שלפיה כתם הדם נמצא בתא השני (שדרכו נמלט זדורוב על פי גרסתה). עם זאת, ציין השופט כי טענת ההגנה לגבי אשמתה האפשרית של אולה קרבצ'נקו, שהופללה על ידי בן זוגה לשעבר, א"ח, היא בעייתית ואינה יכולה להוות נימוק למשפט חוזר, וכך גם השערה שנמצאה בזירה ומכילה DNA מיטוכונדריאלי שיכול להתאים למשפחתו של א"ח. עוד כתב השופט כי גם טענות ההגנה לגבי מחדלים בחקירה לא היו מביאות, לבדן, למשפט חוזר.

המשפט החוזר

קטע זה עוסק באירוע אקטואלי או מתמשך. הנתונים בנושא זה משתנים במהירות, ועל כן ייתכן שהם חלקיים, לא מדויקים או לא מעודכנים.

לאור החלטת מלצר היה על הפרקליטות להחליט אם להגיש כתב אישום מחודש או לא (מה שהיה מוביל לזיכויו של זדורוב). ביולי 2021 החליט פרקליט המדינה עמית איסמן להגיש כתב אישום חדש נגד זדורוב ולערוך לו משפט חוזר בבית המשפט המחוזי בנצרת. בית המשפט המחוזי הורה לשחרר את זדורוב ל מעצר בית בתנאים מגבילים אצל חמותו. הפרקליטות ערערה, אולם בית המשפט העליון אישר את השחרור.

ב-12 באוקטובר 2021 נפתח שלב ההוכחות במשפט, בפני הרכב שכולל את סגן נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת אשר קולה כראש ההרכב ולצדו השופטים דני צרפתי ותמר נסים שי.

במהלך המשפט נשמעה ביקורת מצד הפרקליטות על הטיה של בית המשפט לטובת זדורוב. התביעה העירה פעם אחר פעם לשופטים כי הם עונים במקום זדורוב ושמים מילים בפיו. השופטים טענו כי מצבה של התביעה קשה. בשיא המתיחות בין בית המשפט לתביעה, הגיע לצעקות וטונים צורמים כאשר עורך הדין קבלאוי מהפרקליטות טען להטיה לטובת זדורוב. השופט אשר קולה השיב לו כי הוא חצוף וכי "עו"ד קבלאוי איבד את כבודו בעיני בית המשפט".

אמצעי ה תקשורת בישראל דיווחו על הרצח וחקירת המשטרה בהרחבה. במהלך ה שבעה ביקרו בבית ראדה צוותי שידור ועיתונאים, והעבירו דיווחים על הביקורת שהטיחו ההורים במשטרה, במערכת החינוך ובראש המועצה. שמועות והשערות רבות על זהות הרוצח פורסמו.

ב-2007 ערוץ 2 שידר שיחת טלפון שנערכה בין אמה של ראדה ובין אשתו של זדורוב, שהורשע ברצח. מאוחר יותר טענה אמה של ראדה, כי האירוע בוים על ידי כתב ערוץ 2, מנחם הורוביץ. הורוביץ הכחיש כי יזם את האירוע.

ב-2 בינואר 2007, ביקשה וקיבלה המשטרה צו איסור פרסום גורף מ בית משפט השלום ב עכו. כבר באותו היום הגיש אתר החדשות ynet בקשה להסרת הצו. בעקבות לחצים ציבוריים, בוטל הצו לאחר שבועיים.

בתחילת יוני 2008, פרסם שרון גל בערוץ 10 את הסרט התיעודי " רק תאיר יודעת", ובו בוצעה סקירה חוזרת של חומרים מתחקירו של דורון בלדינגר, כמו גם צילומים מקצרין אחרי הרצח. במהלך הסרט, התראיינו שלוש מחברותיה של תאיר, תוך שהן מסכימות לחשוף את שמותיהן המלאים: לי לחיאני, נופר בן דוד ושיראל ביטון. בעקבות פרסום הסרט, תבעה המדינה את ערוץ 10 על פרסום חומרים חסויים מן החקירה.

ב-1 בינואר 2016, בתוכנית " שישי", הוצגו תאוריות קונספירציה והקף אי האימון של הציבור במערכות הרשמיות האמונות על החוק והסדר בארץ; הופרך סיפורו של נהג מונית, שלטענתו אסף שלושה נערים מקצרין שהתנהגותם ברכבו הייתה חשודה זמן קצר לאחר זמן הרצח של תאיר ופיזר אותם בצפון הארץ, ונמסר שקבוצת הפייסבוק: "מי רצח את תאיר ראדה" מונה מעל 120,000 חברים.

בדצמבר 2016 פורסם שנער כתב בפורום קבוצתי השייך לבית הספר שהכיר את הרוצח. אותו הנער כתב כי הרוצח הוא למעשה בן 17, שאינו תושב האזור.

בפברואר 2017, לאחר בקשת האם להשבת הטלפון הנייד של תאיר ומחשב של המשפחה שנלקחו לטובת החקירה, התברר שהטלפון אבד. בקבוצה הציבורית בה חברו התומכים בחפותו של זדורוב הושמעו טענות על שיבוש החקירה, אך באוגוסט 2017, לאחר שהמשפחה פנתה לבית המשפט, הטלפון נמצא.

ב-19 בפברואר 2020 פורסם בחדשות 13 על ידי העיתונאים מיה איידן ו רוני שצ'וצ'ינסקי כי כתמי דם נמצאו על הקורה שבין תא 3 ותא 4 - דבר הסותר את שחזורו של זדורוב. תמונות התקריב של הקורה הועברו לאחר שנים ארוכות לצוות ההגנה של זדורוב. דגימות הדם האלה לא נבדקו מעולם. יממה קודם לכן, פרסמו השניים את עדותה של ל׳, תלמידת בית ספר "נופי גולן", שאמרה כי היא זאת שהציקה לזדורוב וטענה כי אותה תיאר זדורוב בהודאתו למדובב בחדרי החקירות ולא את ראדה שכן זדורוב מתאר במהלך שהותו עם המדובב בחורה בלונדינית. בסיום הודאתו של זדורוב בפני המדובב המשיך לטעון זדורוב כי הנערה ככל הנראה צבעה את שיערה - דבר שלא התיישב עם תיאורה של תאיר.

בימים הראשונים לאחר הפרסום על מעצר זדורוב, פנה חיים סדובסקי לבני משפחתה של ראדה. סדובסקי הציג עצמו כתחקירן מומחה; בנוסף, טען כי ברשותו מידע, המורה על כך שזדורוב אינו אשם, שהרצח בוצע על ידי יותר מרוצח אחד, ושחברותיה של הנרצחת הן שרצחו אותה. בהמשך, נסמך על חקירתו של דורון בלדינגר.

לאחר הרשעתו של זדורוב בינואר 2011, שודרה ב ערוץ הראשון הכתבה: "מי רצח את תאיר ראדה?", שבמהלכה הוצגו עדויות של דורון בלדינגר, לפיהן זדורוב חף מפשע. כתבה זו נסמכה על סדרת סרטים בשם: "לתפור חף מפשע", בעריכתו של בלדינגר, ואשר פורסמה בידי חיים סדובסקי באתר יוטיוב. סדרת סרטים שקיבלה הדים מקבוצת הפייסבוק: "מי רצח את תאיר ראדה". מן הצד השני, פרסמו במרץ 2011 מיקי רוזנטל ורביב דרוקר כתבת תחקיר ב ערוץ 10, המצדדת בכך שזדורוב הוא האשם ברצח, ובה ביקורת רבה על המגינים על זדורוב: בלדינגר, סדובסקי ועורך הדין שפיגל.

בדצמבר 2013, פרסמה אשרת קוטלר כתבה הכוללת ראיונות עם לי לחיאני ונופר בן דוד, חברותיה של תאיר, ששמן נחשף בכתבה של שרון גל, ושהואשמו מפורשות בידי יותר מ-15,000 חברי קבוצת פייסבוק שהן הרוצחות. בכתבה נחשפה גם מנהלת הקבוצה אמי בוני, שחזרה בה ובאה להתנצל. בכתבה הציג עצמו דורון בלדינגר כחוקר פרטי - אף על פי שאינו כזה. בתגובה, פרסם בלדינגר חלקים מהראיון שהוסרו בעריכה, לגביהם הדגיש שהוא אכן אינו חוקר פרטי מורשה ושלא הציג עצמו ככזה. בנוסף, הבהיר בלדינגר שלא האשים את הבנות אלא ביקש שיסכימו להיחקר; שהיה פורום פנימי שנמחק; שהבנות טענו שראו את הרוצחים, ושאת עיקר הנזק שנגרם להן גרם דווקא שידור סרטו של שרון גל בערוץ 10.

בספטמבר 2020 פסק בית משפט השלום בראשון לציון כי סדובסקי יפצה את אחת הבנות, לי לחיאני ב-36,000 שקלים. זאת אחרי שהוביל ברשת האינטרנט טענת קונספירציה לפיה לחיאני היא "הרוצחת".

ערך מורחב - צל של אמת

במרץ 2016, שודרה ב ערוץ 8 של HOT סדרה דוקומנטרית בת ארבעה פרקים, בשם " צל של אמת", שהתמקדה בפרשת הרצח. יוצרי הסדרה הם יותם גנדלמן, ארי פינס ו מיקה תימור. הסדרה העלתה ספקות לגבי הרשעתו של זדורוב וביקרה את מערכת המשפט. הסדרה זכתה לחשיפה ולדיון בתקשורת.

בפרק הרביעי של הסדרה הוצגה א"ק (כעבור כמה שנים נחשפה כ אולה קרבצ'נקו), אישה צעירה ולא יציבה בנפשה, בוגרת בית הספר נופי גולן - כחשודה ברצח. בעת הרצח התגוררה בקצרין עם א"ח (שלימים נחשף כאדיר חבני), בן זוגה לשעבר. חבני סיפר, שכחצי שעה לאחר הרצח התקשרה אליו קרבצ'נקו לנייד, וסיפרה לו ש"הולך להיות בלאגן גדול". בשנים קודמות היא נעצרה בידי המשטרה כשברשותה סכין משוננת. בעקבות תלונתו של חבני במשטרה, נלקחה קרבצ'נקו לחקירה. בעת חקירתהּ טענה כי נאנסה בידי חבני, ובעקבות זאת הושמו השניים במעצר בית. בעודה שוהה במעצר בית, הגיעה קרבצ'נקו לביתו של בן זוגה החדש עם שבר בקבוק וניסתה לתקוף אותו, ללא הצלחה. חבני נעצר במשך כמה ימים לגבי הטענות על אונס, ועל פי דבריו ותמלילי החקירות ניסו חוקרי המשטרה לשכנעו לחזור בו מן ההאשמות. בינתיים, אושפזה קרבצ'נקו בכפייה. שלוש שנים לאחר מכן, התאבדה שותפתה לחדר של קרבצ'נקו. בת זוגה של השותפה, מאי פלג, התראיינה אף היא לתוכנית, אולם טרם פגישתה עם צוות התחקיר של הסדרה, התאבדה גם כן. פלג מסרה לצוות התחקיר כי קרבצ'נקו התוודתה בפניה על נטייתה לאלימות ורצונה בשתיית דם; כמו כן סיפרה, כי התוודתה בפניה על הרצח של תאיר ראדה.

זמן קצר לאחר שידור פרק זה, ב-8 במרץ 2016, שודר בערוץ 10 ראיון קולי שערכה אילה חסון עם קרבצ'נקו. קרבצ'נקו הודתה בפני חסון, שקיימה עם חבני יחסי מין רוויי אלימות, אך בד בבד טענה, כי החבר המציא את הדברים לגבי רצח תאיר. הראיון שולב בתוכנית שביקרה את "בית דין השדה" הציבורי שנוצר. ב-27 במרץ 2016 פורסם שנמצא מסמך "טיוטה" של הגרסה שמסר חבני בחקירתו, הכולל פרטים שהשתנו מאוחר יותר. הדבר חיזק את הטענה שחבני תכנן להפליל את קרבצ'נקו.

באוקטובר 2018 פורסם, שנערה העידה כי קרבצ'נקו התוודתה בפניה שרצחה את תאיר.

ערך מורחב - צל כבד (סרט)

בשנת 2021 שודר סרט התעודה "צל כבד", של הבמאי עידו הר, ובו סיפורה של קרבצ'נקו. הר טוען כי יוצרי "צל של אמת" נהגו בחוסר יושר ובחוסר אחריות כלפי קרבצ'נקו. לדבריו, הם גרמו לצופים להאמין בנכונות גרסתו של בן זוגה לשעבר חבני, שהאשים אותה ברצח, תוך טשטוש העובדה שהוא התעלל בה ואף הודה בכך בחקירתו במשטרה. כתוצאה מהסדרה הפכה קרבצ'נקו קורבן להטרדות ולאיומים ובשל כך עזבה את ישראל. מצבה הנפשי שהיה מלכתחילה קשה הידרדר עד כדי איום ב התאבדות.

ב-25 באוקטובר 2018 פורסם ש שערה שנמצאה בזירת הרצח מתאימה לפרופיל ה מיטוכונדריאלי (הגנטי) שאליו שייך, בין השאר, גם חבני, בן זוגה לשעבר של קרבצ'נקו, שלפי טענתו בחקירה - לבשה את בגדיו בעת הרצח. עם זאת, סיכום דו"ח הבדיקה העלה, כי הפרופיל הגנטי של בעל השערה מתאים לאלפי עד עשרות אלפי אנשים בישראל. כמו כן דווח, כי 50-75 שערות שלא זוהו עד כה והיו על הגופה - תישלחנה לבדיקת DNA (בדיקה גנטית) - במימון משרד המשפטים. עוד פורסם כי בסמוך למקום הרצח נמצאה בפח אשפה פאה נוכרית, שתאמה לכאורה את עדותו של חבני בדבר שימוש בפאה על ידי קרבצ'נקו. עם זאת חבני טען בכלל שאולה לבשה פאה צבעונית

כמה שבועות אחרי יציאתו של הסרט "צל כבד" פרסמה אילנה ראדה סרט בו היא מתקנת כמה עובדות קריטיות - קישור לסרט

במסגרת פרק בתוכנית " עובדה", ששודר ב-20 בדצמבר 2018, הכחישה קרבצ'נקו בתוקף את טענותיו של חבני כי התוודתה בפניו על הרצח, וטענה כי הלך למשטרה להפליל אותה רק לאחר שהודיעה לו כי היא נפרדת ממנו.

גם שופטי בית המשפט מתחו ביקורת על ההתנהלות התקשורתית. השופט כהן התייחס בפסק דינו להתנהלות התקשורת בפרשה, ואמר שחלק מכלי התקשורת חטאו בפרסומים "מגמתיים ומשתלחים". השופט חיים גלפז הוסיף: "נעשה שימוש על ידי גורמים שונים באמצעי התקשורת באופן שלעיתים חרג מן המותר, תוך גרימת נזק לציבור, בדרך של פרסום דברים שלא שיקפו את המצב".

במרץ 2011, פרסמו מיקי רוזנטל ו רביב דרוקר כתבת תחקיר ב ערוץ 10, ובה הוטחה ביקורת רבה כנגד הטוענים לחפותו של זדורוב: בלדינגר, סדובסקי ועורך הדין שפיגל. הם הראו, שסדובסקי החליט לטעון לחפותו של זדורוב, בכל הנוגע לאי הסכמתו לאופן התנהלות החקירה - זמן רב לפני שידע את טיב ונכונות העובדות לגבי החקירה; שאין לסדובסקי תואר דוקטור מוכר ושאינו בלש חוקר מורשה; שחלק מהאשמותיו מופרכות או מטעות בכוונה תחילה, ומשום כך - חלקן אף לא הועלו עוד בידי ההגנה - במשפט החוזר. בפרט, הביאו את דברי חוקרי המשטרה, הפרקליטות, השופטים ואת דבריו של ד"ר חן קוגל מהמכון לרפואה משפטית:

זדורוב זרק את מכנסיו כיומיים לאחר הרצח, וכיבס בעצמו את בגדיו ביום שישי בצהרים, אף על פי שבדרך כלל גיסו היה מכבס עבורו.

בשעה 21:23 ביום הרצח, זדורוב שהיה בביתו שוחח בטלפון עם מעסיקו ראובן ג'נאח, שהודיע לו כי "נעלמה ילדה". אשתו, שנכחה בחדר, שאלה אותו מה קרה והוא השיב לה כי "ילדה נפלה בשירותים". זאת בניגוד לדבריו המקוריים של ג'נאח, שלא כללו את המילים "שירותים" ו"אסלה", כפי שאישר אף זדורוב עצמו. לטענת ההגנה, בשעה 20:00 נפתחה מהדורת החדשות של ערוץ 10 עם דיווח על מיקום הרצח, וייתכן שזדורוב אמר את דבריו לג'נאח בעקבות צפייתו בחדשות, או לאחר ששמע זאת מאנשים שצפו בה. אף על פי שבחקירה סיפק הסברים אחרים, בבית המשפט רומן ואולגה זדורוב חזרו בהם מעדותם, וטענו שרומן לא הזכיר את המילים "שירותים" ו"אסלה".

המשטרה דברה אמת באשר לבדיקת הפוליגרף שהפלילה את זדורוב, שכן אחת מתשובותיו תמכה בהיותו הרוצח. הדבר הוצג בכוונה תחילה באופן מוטעה בסרטיו של סדובסקי.

המלווה הרוסי, ששימש כמתורגמן במהלך שחזור הרצח - לא ידע דבר אודות הרצח או החקירה; על כן, לא יכול היה להטעות את זדורוב במהלך שחזורו. לאחר בחינה נוספת של הסרטים, הסיקו השופטים שזדורוב הוביל את המתורגמן, בעצמו - למקום הרצח הנכון, בניגוד למצג של סדובסקי, שטעה לחשוב שהשירותים בהם בוצע הרצח היו בקומה אחרת.

זדורוב שחזר את הרצח בעצמו, ללא רמזים שהיו יכולים להינתן לו מטעם גורמים כלשהם. השופטים אף בדקו באופן מדוקדק, שאכן שחזור הרצח היה אמין, בהסתמכם על סדר הזמנים של הסרטים.

לדברי ד"ר קוגל, לא הייתה דרך החלטית כלשהי לדעת, אם אכן כלי הרצח היה סכין משוננת. עוד טען, כי כלל לא התכוון שדבריו יוצגו כפי שהוצגו בידי ההגנה - במהלך הדיונים בבית המשפט.

לטענתם של רוזנטל ודרוקר, הציגה ההגנה במהלך המשפט טענות הזויות:[דרושים מקורות]

הצגת סכין, שאינה משוננת, אשר נמצאה על פי הוראותיה של "מתקשרת עם רוחות".

העלאת השערה, שהרצח כלל לא התרחש בתא השירותים. ההשערה התבססה על ניסוי מצולם, שנערך עם כמות גדולה של מיץ פטל (במקום דם), שנשפך על רצפת התא ונזל למסדרון.

הטענה בדבר אשמתן של חברותיה של תאיר, או של אולה קרבצ'נקו - בביצוע הרצח - לא התבססו על מידע אמין כלשהו, על כן האשמתן במעשה הרצח היא עלילת שווא.

הטענות נגד אולה קרבצ'נקו מתבססת על בן זוגה לשעבר אדיר חבני, שנהג להתעלל בה מינית ונפשית ואף הודה בכך בחקירתו. לפי טענה זו העדות הזו היא המשך ישיר של אותו מסע התעללות מצד חבני, שנקם באולה על כך שנפרדה ממנו.

הימצאות סרטי סנאף ותכנים פדופילים במחשבו האישי של רומן. לדברי התביעה, רומן קרא כתבות על הדרך בה ניתן לשסף צווארו של אדם, ואף התעניין בטקטיקות הגנה במשפטי רצח. עם זאת, ההגנה הביאה מטעמה דו"ח של חברת "טיק טק" לפיו רומן לא חיפש תכנים אלה.

יצחק אילן, סגן ראש השב"כ לשעבר, צפה בסדרה " צל של אמת" וחקר את המקרה באופן עצמאי. לדידו, את הרצח ביצעה נחקרת אחרת בפרשה, אולה קרבצ'נקו. לדבריו, חלק מהפרטים המוכמנים נמסרו לזדורוב על ידי החוקרים, והסרטים המתעדים את החקירה נערכו בצורה מגמתית. ב-2018 נפגש עם צמרת הפרקליטות על מנת להציג את ממצאיו.

סדרת סרטים בשם: "לתפור חף מפשע", בעריכתו של בלדינגר, ואשר פורסמה בידי חיים סדובסקי באתר יוטיוב, העלתה את טענותיהם בדבר זכאותו של זדורוב, כמו גם את ביקורתם באשר לאופן הטיפול הלקוי של מערכת המשפט והמשטרה, לדעתם, בפרשה בכלל - ובזדורוב עצמו בפרט:

אי מציאת דנ"א או ממצא זיהוי פלילי אחר של זדורוב בזירה.

הטלת ספקות בדבר זהות עקבות הנעליים (אם אכן היו אלה עקבות נעליים): עקבות נעליו הייחודיות של זדורוב, שנתגלו לכאורה על מכנסיה של הנרצחת, הם למעשה תבליט (או שבלונה) של הטלפון הנייד שהיה מונח בכיסה, ובפרט לחצניו - שעיצבו את צורת כתמי הדם בשולי מכנסיה.

מציאת שערות של שתי נערות נוספות בתוך שלוליות הדם.

עקבות נעלי נערה מגואלות בדם, שנמצאו בראש הקיר אשר הפריד בין תאי השירותים הסמוכים זה לזה, ממנו קפץ הרוצח, ככל הנראה - לתא השירותים הצמוד - לאחר ביצועו. עקבות אלו נתגלו על ידי המשטרה רק לאחר שחזור הרצח.

בחינה נוספת של מהלך החקירה והשחזור הראתה, שכל המידע המוכמן ניתן למעשה לזדורוב ברמזים בעת החקירה, ואף שונה לפי הצורך עם התפתחותהּ.

דחיית האליבי של זדורוב: נאמר לו כי שעת ביצוע הרצח שונתה, שנמצא דם של הנרצחת על בגדיו ושהפוליגרף הוכיח את אשמתו. לכאורה זדורוב שוכנע שהוא אכן רצח, אף שלא זכר דבר בעניין זה.

תלמידים בבית הספר טענו שהם יודעים מי הרוצח. סדובסקי הצביע כי הנערות לי לחיאני ונופר בן דוד קשורות לרצח או שיש להן ידע על הרוצח.

תלמיד שישב על ספסל בקרבת המדרגות שהובילו לשירותי הבנות, סיפר כי ראה את תאיר עולה במדרגות, ולא ראה איש שעולה בעקבותיה. תלמיד אחר העיד כי באותו הזמן עלתה תאיר בגרם מדרגות אחר, אך גם הוא לא ראה איש שעולה בעקבותיה. עדויות אלו מנוגדות לגרסתו של זדורוב, שטען כי עקב אחר תאיר ועלה באותו גרם מדרגות בו עלתה, בדרכה לשירותים.

ב-14 בינואר 2016, נערך בקצרין טקס חנוכת בית כנסת על שם תאיר ראדה. אביה של ראדה הובא לטקס מ בית החולים פוריה, ולמחרת נפטר ממחלת ה סרטן.

חיים סדובסקי, לתפור חף מפשע, הוצאת שדה

שרון רופא אופיר, תאיר: המסע של אילנה ראדה, ידיעות ספרים, 2018

אולגה זדורוב, האיש שלא היה שם, הוצאת איפאבליש, 2018

פרופסור דורון מנשה ואיל גרונר, אולי נפלה טעות - התיאוריה של המשפט החוזר וניתוח פרשת זדורוב, נבו הוצאה לאור, 2021

סרטים תיעודיים

סרטו של שרון גל, "רק תאיר יודעת" (שודר בערוץ 10, 2008)

הסרט "לתפור חף מפשע". הסרט השלם, באורך מלא (ללא קיצורים, כפי ששודר בתוכנית "מבט שני") - הועלה ליוטיוב עבור אתר "ישראלי פטריוטי", באישור המפיקים - מז"פ אזרחי 2010

כתבות וידאו

מאמרים וכתבות

רויטל חובל, שופט העליון דנציגר על משפט זדורוב: היו תהיות שלא נתנו לי לישון בשקט, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2017

גילי דרוב-היישטיין, לא מצליבים, כן צולבים, באתר העין השביעית, 1 בספטמבר 2007

קובי בן-שמחון, נופים חרוכים: חמש שנים אחרי רצח תאיר זאדה, בקצרין עדיין לא חוזרים לשגרה, באתר הארץ, 15 במאי 2011

רויטל חובל, דרמה נוספת בתיק זדורוב: סנגוריו מבקשים להגיש עוד ראיות חדשות, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2014

רויטל חובל, פרופ' מרדכי קרמניצר: "ההתנהלות של הפרקליטות בתיק זדורוב מפחידה", באתר הארץ, 16 באוקטובר 2014

שרון פולבר, אילו שאלות נותרו פתוחות בתיק הרצח של תאיר ראדה?, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2015

שרון פולבר, שאלת הסכין: שופטי העליון צידדו במומחית שהעידה לטובת זדורוב, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2015

דורון מנשה, ראיית ה"ד.נ.א" המפלילה של זדורוב, באתר ערוץ 7, 4 בפברואר 2016

יהודה נוריאל, ועדת חקירה, באתר , 15 באפריל 2016

בועז סנג'רו, על הודאה ועל "junk science" כטביעת נעל - הרשעת זדורוב כמקרה מבחן, הסניגור - גיליון 165, עמ' 4-11, 2010. (להסבר אודות המושג "junk science", ראו: מדע זבל)

בועז סנג'רו, המשפט הפלילי הישראלי בראי הרשעת זדורוב, הסניגור - גיליון 236, עמ' 4, 2016

יערה ברק, תיק זדורוב, משפט חוזר? - מאמר אינטראקטיבי, באתר הארץ, 6 באפריל 2020

דורון מנשה, ‏לסגור את תיק זדורוב, באתר ישראל היום, 12 ביולי 2021

# data[].attributes.attachment_link.title
רצח תאיר ראדה - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
רצח תאיר ראדה היה רצח של נערה בכיתה ח', שהתרחש בתא שירותים של חטיבת הביניים " נופי גולן" שב קצרין ב- 6 בדצמבר 2006. בדצמבר 2006 נעצר רומן זדורוב, אזרח אוקראינה שעבד כ רצף בבית הספר. זדורוב הודה ברצח ראדה בפני מדובב משטרתי. לדבריו, ה מניע לרצח היה גידופים שהטיחה בו ראדה.

# data[].attributes.headline
יותם שטרן- הזכות לשוויון

# data[].attributes.subject
יותם שטרן- הזכות לשוויון

# data[].attributes.body
א.  הזכות לשוויון - כל בני האדם שווים ללא הבדל  צבע עור, גזע, מין, מראה חיצוני, דת, מוצא, מוגבלות, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.  אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי.

ב. בשנת 1955 בעיר מונטגומרי שבאלבמה (ארה"ב) עלתה רוזה פארקס על אוטובוס ציבורי והתיישבה באזור השמור לשחרים. בתקופה זו בדרום ארצות הברית, הפרדה גזעית הייתה פופולרית, ולכן באוטובוסים היו שני אזורים- אחד ללבנים ואחד לשחורים.

כאשר האוטובוס התמלא, הנהג דרש ממנה ומעוד שלושה נוסעים שחורים לפנות את מקומותיהם לארבעה נוסעים לבנים שלא נותר להם מקום באזור של הלבנים. שלושת הנוסעים האחרים פינו את מקומם, אבל רוזה פארקס סירבה לקום. כתוצאה מכך, הנהג הזמין את המשטרה ורוזה קיבלה קנס כספי על התנהגותה ה"מרדנית".

בתגובה, החרימה האוכלוסייה השחורה במונטגומרי את מערכת האוטובוסים בעיר. הנזק שנגרם לחברת האוטובוסים היה עצום, ותוך זמן מה הוחלט לבטל את ההפרדה הגזעית באוטובוסים.

"אנשים תמיד אמרו שלא ויתרתי על מקומי כי הייתי עייפה,אחרי יום עבודה ארוך,

אבל זה לא נכון.

לא הייתי עייפה יותר מבדרך כלל,

העייפות היחידה שהרגשתי הייתה העייפות מלהיכנע". -רוזה פארקס

ג. הזכות לשוויון נפגעה בכך שהאדם הלבן דרש מן רוזה פארקס את מקומה באוטובוס בגלל צבע עורה וכי המשטרה עצרה וקנסה אותה רק בגלל שהיא סירבה לקום ממקומה שבו היא זכאית לשבת.

ד. דרך אחת שבה אפשר להעלות את פגיעת הזכות למודעות הציבור היא על ידי הפצת מקרים אלו ברשתות החברתיות ולבקש מן הציבור להתייחס למקרה זה וללמוד ממנו כדי שהם יוכלו לזהות מקרים דומים בעתיד בישראל. הרשתות החברתית יכולות להשיג קהל רחב וכך אפשר להעביר מידע בצורה מהירה למספר גדול של אנשים.

ה. כתבה על סיפורה של רוזה פארקס

https://www.haaretz.co.il/news/world/1.1052645

# data[].attributes.headline
יערה פרסקו- הזכות לקניין (קניין רוחני)

# data[].attributes.subject
יערה פרסקו- הזכות לקניין (קניין רוחני)

# data[].attributes.body
א.
הזכות שבה בחרתי היא הזכות לקניין (רוחני).
הזכות לקניין- לכל אדם הזכות להחזיק בדבר שיש לו ערך כלכלי (רכוש) ולעשות בו כרצונו. אין לפגוע בקניינו של אדם(הן הקניין החומרי והן הקניין הרוחני.)
קניין רוחני- זכותו של כל אדם למנוע מאדם אחר שימוש בפרי עמלו הרעיוני ללא רשותו או ללא קבלת גמול כספי הולם ("זכות יוצרים"). למשל: המצאות הרשומות כפטנט, גילויים מדעיים, סודות מסחריים, מוניטין מסחרי, תוכנות מחשב, וכל היצירות האמנותיות לסוגיהן.

ב.
האירוע- סערת המתכונים ברשת
בספטמבר 2021 הועלתה כתבה באתר ynet בה מדובר על קבוצה של בלוגרים מתחום הקולינריה, המאשימים מנהלת קבוצת מתכונים בפייסבוק על כך שמעתיקה פוסטים שלהם ומשתמשת בתמונות שצילמו ללא רשותם.
לטענתם, מירב פרנקל, המנהלת של קבוצת הפייסבוק ''מה אוכלים היום?", מעתיקה מהם באופן שיטתי, מתכונים וטקסטים ללא רשותם או ידיעתם, ומשתמשת בתמונות שלהם כאילו היו שלה.
כאשר פנו אליה בבקשה להסיר את התוכן ולהפסיק לעשות בו שימוש, היא התעלמה וחסמה אותם.
הבלוגר רון יוחננוב אומר:"אני מייצר תוכן מקורי וכאשר מישהו אחר משתמש בצילומים שלי ובטקסטים שלי זוהי גניבת הקיניין הרוחני שלי. אלה הם תכנים מקוריים שאנחנו מייצרים ועובדים עליהם ומשקיעים בהם. אני עובד על פיתוח מתכונים, קניות של מוצרים, כלים, סטיילינג והצילום שלהם"

ג.
לבלוגרים מהכתבה, נפגעה הזכות לקניין שלהם. מנהלת קבוצת הפייסבוק השתמשה בקניינם הרוחני ללא רשותם. היא  העתיקה מהם מתכונים ותמונות ללא גמול כספי הולם.
קיימת הדילמה: האם תוכן המפורסם באינטרנט נתון לרשות הכלל או האם הוא קניינו הרוחני של האדם אשר העלה אותו.
האם התוכן והמתכונים שקבוצת הבלוגרים העלו לאינטרנט אינו נתון לשימושה של מנהלת קבוצת הפייסבוק.

ד.
רצוי שמי שמעלה תכנים לרשתות החברתיות, יציין שמדובר בקניין הרוחני הפרטי שלו ואין לעשות שימוש בו ללא רשותו.
כמו כן על מנהלי האתרים לציין שלכל אדם יש את הזכות לקניין והוא נתון לשימושו בלבד ואין לפגוע בו או לעשות בו שימוש שלא על פי הכללים.

ה.

קישור לכתבה-

https://m.ynet.co.il/articles/b19gkqabf

# data[].attributes.headline
הזכות לשוויון-עדי גואטה

# data[].attributes.subject
הזכות לשוויון-עדי גואטה

# data[].attributes.body
א.הזכות לשוויון- כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות מסויימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.  אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל שווים.

ב.https://m.ynet.co.il/Articles/59638010

ג.הזכות לשוויון נשמרה בכתבה זו משום שאחרי הרבה זמן שזוגות מאותו מין לא יכלו להביא ילדים בפונדקאות סוף סוף אישרו להם להביא. אחרי הרבה שהם נלחמו כדי להשיג את האישור תהיה להם את האפשרות להפוך הורים, ותיגמר הפגיעה בזכויות האדם הבסיסיות שלכל אחד מגיע.יהיה שוויון בין זוגות חד מיניים לבין זוגות של בן ובת.

ד.אפשר לעשות כתבות על זה בעיתון/טלוויזיה,הפגנות, לשים את זה בתוכניות טלוויזיה וסרטים

# data[].attributes.headline
שחר פולק- הזכות להליך הוגן/אנו תמיד חפים מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתנו

# data[].attributes.subject
שחר פולק- הזכות להליך הוגן/אנו תמיד חפים מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתנו

# data[].attributes.body
א. זכות האדם בא בחרתי היא הזכות להליך הוגן/ אנו תמיד חפים מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתנו

הזכות להליך הוגן/ אנו תמיד חפים מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתנו - זכות זו נועדה להגן על האדם מפני פגיעות לא מוצדקות בזכויותיו. המדובר באחת הזכויות החשובות ביותר ביחסים שבין הפרט והמדינה בה הוא חי. אדם שנאשם בעבירה פלילית חזקתו שהוא זכאי, עד שלא הוכחה אשמתו כחוק במשפט פומבי שבו ניתנו לו כל הערובות הדרושות להגנתו.

ב. לפני כמה זמן נתקלתי בסרטון ביוטיוב שבסרטון היה אישה וגבר. לאישה גנבו את הטלפון והיא ישר האשימה את האדם עם הגוון עור השחור.

ג.הזכות להליך הוגן נפגעה. הבחורה שפטה את הגבר מגזענות. למרות שבכלל היא שכחה את הטלפון בשירותים.

ד. אני  חושב שאם כל בן אדם קצת ישים לב לסביבה ולא יבחר במחשבה גזענית העולם בכללי יראה טוב יותר. זה היה מעשה מגעיל ואני חושב שזה חייב להגמר.

ה.  https://youtu.be/znD69WVJ2II

# data[].attributes.headline
אורי לוי- הזכות לחירות

# data[].attributes.subject
אורי לוי- הזכות לחירות

# data[].attributes.body
נושא:
א. חירות האדם היא עקרון יסוד בחשיבה המדינית והפוליטית, המכתיבה כי אין לראות אדם כאמצעי, עליו רשאי אדם אחר לכפות את מטרותיו, אלא כי כל אדם מהווה "מטרה" בפני עצמו.

ב. לפני כמה זמן ראיתי כתבה על חייל ושמו נחשון וקסמן
הוא נחטף ע"י קבוצת מחבלים ובתמורה הם ביקשו שיחרור אסירים ערביים מישראל

ג. מחייל זה נשללה הזכות לחירות באופן חריף וחמור, וכל הפרשה על החטיפה נוגדת כל היגד בהגדרת הזכות לחירות, הם השתמשו בו כאמצעי לשיחרור אסירים וכמובן חטפו אותו בניגוד לרצונו על אף שלא עשה שום דבר.

ד. אני מציע להרים מחאה על העלאת המודעות של זכות החירות וגם באופן ספציפי על המקרה המדובר👆 להגביר את השמירה על החיילים ועל האזרחים כדי שמקרים כאלה ואחרים לא יקרו ויתפתחו

ה.

# data[].attributes.headline
גיל יאיר - הזכות לקניין

# data[].attributes.subject
גיל יאיר - הזכות לקניין

# data[].attributes.body
א. ציין: זכות האדם שבחרתי היא הזכות לקניין.

הצג: הזכות לקניין – לכל אדם הזכות להחזיק בדבר שיש לו ערך כלכלי (רכוש) ולעשות בו כרצונו. אין לפגוע בקניינו של האדם (הן הקניין החומרי והן הקניין הרוחני).
קניין חומרי מתייחס לדברים מוחשיים שנרכשים על ידי עבודה, קנייה, שכירה, חכירה, החזקה, ירושה או מתנה (לדוגמה, בתים, קרקעות...).
קניין רוחני מתייחס לזכות של כל אדם למנוע מאדם אחר שימוש בפרי עמלו הרעיוני ללא רשותו או ללא קבלת גמול כספי הולם (הקניין הרוחני כולל את כל היצירות האמנותיות לסוגיהן, כגון גילויים מדעיים, תוכנות מחשב...).

ב. האירוע - דוד (שם בדוי) בן ה-76 מחיפה מצא את עצמו בתאריך 29.1.2022, כפות באזיקים ונעול בביתו לאחר ששלושה שודדים נמלטו עם חפצים יקרי ערך שתכנן להוריש למשפחתו.

השודדים התחזו בפניו לבלשים וטענו שהם מחפשים שעון גנוב שהוא כנראה קנה בטעות.
דוד הודה שבאמת יש בבעלותו שעון שהוא לא לגמרי מקורי, ולכן הניח כי הם מתכוונים לשעון זה.
הוא סיפר כי השודדים נראו כמו שוטרים לכל דבר, ולכן הכניס אותם לביתו וכדי להראות את השעון – פתח את הכספת האישית שלו.
אחד השודדים ביקש מדוד להיכנס איתו לאחד החדרים, ומיד שלף אזיקים אמיתיים מברזל וכבל את ידיו.

לאחר שרוקנו את הכסף והרכוש שהיה בכספת, השודדים נעלו את דוד בחדר ונמלטו.

דוד הצליח להשתחרר מהאזיקים ולהזעיק את המשטרה, אולם השודדים טרם נלכדו.

ג. הזכות לקניין חומרי נפגעה באירוע,
מכיוון שהשודדים גנבו (לקחו ללא הסכמה), את רכושו הפרטי של דוד, כלומר פגעו בקניין החומרי שלו.

ד. כאשר הזכות לקניין נפגעת במכוון, כמו באירוע שבחרתי, תפקיד המשטרה למצוא את החשודים בעבירה, להכניס אותם למעצר ולהעמיד אותם בפני שופט בבית המשפט. תפקיד בית המשפט הוא לקבוע את חפותם או את אשמתם של החשודים, ולהחליט מהו עונשם במידה ונמצאו אשמים. המשטרה יכולה גם לנסות להחזיר את הקניין החומרי לבעליו החוקיים.

כמו כן, ניתן לשמור על הזכות לקניין חומרי באמצעות מערכות אבטחה, הימנעות מהכנסת אנשים זרים לבית או שמירה על הרכוש האישי במקום בטוח (כמו הבנק).

ה. https://www.ynet.co.il/news/article/rk3liogcf

7.2.2022

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
דוד (שם בדוי) בן ה-76 מחיפה לא העלה בדעתו שהגברים שהתייצבו עם כובעי משטרה וצו חיפוש מזויף הם שודדים - והכניס אותם לביתו כדי לסייע להם בחיפוש אחר רכוש גנוב. לאחר שנותר נעול בחדר, הוא הצליח לשבור את הדלת, ניתק את האזיקים בעזרת משחזת והזעיק את המשטרה. החשודים טרם נתפסו

# data[].attributes.attachment_link.title
התחזו לשוטרים, כפתו סבא באזיקים - ושדדו את רכושו: "לקחו את הכול"

# data[].attributes.attachment_link.description
דוד (שם בדוי) בן ה-76 מחיפה לא העלה בדעתו שהגברים שהתייצבו עם כובעי משטרה וצו חיפוש מזויף הם שודדים - והכניס אותם לביתו כדי לסייע להם בחיפוש אחר רכוש גנוב. לאחר שנותר נעול בחדר, הוא הצליח לשבור את הדלת, ניתק את האזיקים בעזרת משחזת והזעיק את המשטרה. החשודים טרם נתפסו

# data[].attributes.headline
דניאל ניר - הזכות לפרטיות

# data[].attributes.subject
דניאל ניר - הזכות לפרטיות

# data[].attributes.body
א. הזכות לפרטיות - הזכות לחיות ללא חשיפה או התערבות או חדירה לחייו ולמרחבו הפרטי של האדם בניגוד לרצונו, לגופו ולחפציו. זכות זו יכולה להיפגע ע"י חדירה פיזית לגופו או לביתו של האדם, פרסום מידע על חייו הפרטיים, פרסום שמו או תמונתו או איסוף מידע על האדם באמצעים שונים, כגון האזנות סתר.

ב. הארוע - בימים האחרונים התפרסמה 'פרשת פגסוס' שבה על פי החשד משטרת ישראל ביצעה האזנות סתר באמצעות טכנולגיה של חברת NSO והאזינה לטלפונים של עשרות בכירים, ראשי ערים, ראשי מאבק המפגינים ואף לאבנר נתניהו וכל זאת ללא צו ואישור מבית משפט.

ג.הזכות שנפגעה באופן חמור בארוע זה היא הזכות לפרטיות. מעקב אחר אזרחים באמצעות כלי ריגול וללא אישור מבית המשפט היא אינה חוקית ומהווה חדירה חריגה ואלימה לפרטיותו של האזרח.
בארוע זה ייתכן והמשטרה תטען בהמשך כי ביצעה האזנות אלו בשם הזכות לחיים ובטחון - כגוף האחראי להגן בשם המדינה על  על בטחון האזרחים, עליהם לנטר פעילות חשודה שעלולה להוביל לפגיעה ביציבות השלטון או פגיעה באזרחים. כך ששתי הזכויות שעלולות להתנגש הן הזכות לפרטיות מול הזכות לבטחון.

ד.דרך שבה ניתן לאכוף ולשמור על הזכות לפרטיות היא לדאוג לייצר מנגנוני בקרה שונים (כגון פקחי חוק, חובת דיווח וכו) בתוך גוף המשטרה שמטרתם לוודא באופן שוטף שכל פעילות שמתבצעת על ידי המשטרה  כולל האזנות סתר תבוצע רק על פי החוק ובצו בית משפט שמותיר זאת.

ה. https://www.ynet.co.il/news/article/b1ttuurrk#autoplay

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הכלים האדירים שפותחו למאבק בטרור הופרטו, הדולרים זרמו - וכעת מתברר שהופנו באורח המוני גם נגד ישראלים. ועדת חקירה, ממשלתית או ממלכתית, לא תספיק - יש אף מי ששוקל להצמיד משפטנים ליחידת הסייבר המשטרתית - אבל שידוד המערכות שנדרש גדול בהרבה מהמשטרה עצמה | פרשנות

# data[].attributes.attachment_link.title
פרשת פגסוס תתכנס לשאלה גדולה ופלילית: מי נתן את ההוראה?

# data[].attributes.attachment_link.description
הכלים האדירים שפותחו למאבק בטרור הופרטו, הדולרים זרמו - וכעת מתברר שהופנו באורח המוני גם נגד ישראלים. ועדת חקירה, ממשלתית או ממלכתית, לא תספיק - יש אף מי ששוקל להצמיד משפטנים ליחידת הסייבר המשטרתית - אבל שידוד המערכות שנדרש גדול בהרבה מהמשטרה עצמה | פרשנות

# data[].attributes.headline
אמבר קרן חופש התנועה

# data[].attributes.subject
אמבר קרן חופש התנועה

# data[].attributes.body
א. חופש התנועה- חירותו של כל אדם לנוע בחופשיות ממקום למקום, להימצא בכל מקום ולהתגורר בכל מקום בחופשיות וללא הגבלה, בתוך המדינה ומחוצה לה. יש לזכות זו הגבלות מוצדקות כמו לא להיכנס לשטח של אדם אחר או שטח צבאי או מצבים כמו כליאה, מעצר בית, עיכוב יציאה מהארץ, צו איסור כניסה למקומות שונים או אשפוז בכפייה.

ב. האירוע- בפרוץ מגפת הקורונה, ממשלת ישראל הכריזה על סגר כללי ואיסור יציאה של עד 500 מטר מהבית על מנת לשמור על בריאות הציבור ולעצור את התפרצות המגיפה.

ג. חופש התנועה של תושבי המדינה נפגע בכך שלא הייתה להם את האפשרות לנוע בחופשיות ממקום למקום, הגבילו אותם לנוע רק במרחק של עד 500 מטר מהבית.
הדילמה העולה מהאירוע היא האם חשוב יותר לשמור על בריאות הציבור או לאפשר לתושבי המדינה לנוע בחופשיות ולשמור על חופש התנועה.

ד. דרך אחת לשמר את חופש התנועה במהלך הסגר היא לאפשר תנועה חופשית ממקום למקום תוך שמירה על ריחוק חברתי ועטית מסיכה על מנת למנוע את הפצת המגיפה ועדיין לאפשר את חופש התנועה.

ה. https://www.davar1.co.il/248718/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אתר החדשות דבר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הממשלה אישרה הלילה (חמישי) במשאל טלפוני את התקנות שמסדירות את הסגר שיחול במדינה החל ממחר (שישי) למשך שלושה שבועות לפחות כדי לצמצם את התחלואה בקורונה, וכן תקנות המגבילות את מספר העובדים במקומות העבודה במגזר הציבורי. התקנות מצטרפות לתקנות שאושרו בשלישי ומגבילות את הפעילות במערכת החינוך.

אישור התקנות התעכב במשך הלילה, וישיבת ועדת החוקה שהיתה אמורה לדון בהן הבוקר בשעה 9:30 ולאשר אותן סופית בוטלה. רק בשעה 8:00 פורסם כי השרים אישרו את התקנות, וישיבת הוועדה נקבעה לשעה 11:00.

משרד הבריאות פרסם הבוקר (חמישי) כי אתמול אובחנו 4,537 חולים חדשים בקורונה. מראשון השבוע אובחנו בכל יום מעל 3,000 חולים חדשים. מרכז המידע והידע למערכה בקורונה בצה"ל התריע על עלייה בתחלואה גם במגזר ה'כללי' (יהודים שאינם חרדים) ולא רק בקרב ערבים וחרדים. לפי נתוני המרכז, 98% מתושבי ישראל חיים ביישוב שבו התחלואה עולה בשבוע האחרון.

הגבלות על יציאה ממקום המגורים:

מותרת יציאה ממקום המגורים, עד למרחק של 500 מטרים בלבד.
הגבלה זו מאפשרת לצאת למרחב הציבורי (לרבות פארקים וגינות שעשועים) בתוך מרחק ה-500 מטרים.
בנוסף, ניתן לצאת מעבר לטווח ה - 500 מטרים לאחת מהמטרות הבאות, וחזרה לבית:
* הגעה של עובד / חייל למקום עבודתו
* הצטיידות בתרופות, במזון ובמוצרים ושירותים חיוניים
* סיוע לאדם בעל קושי או מצוקה
* טיפול רפואי, טיפול פסיכולוגי, טיפול ברפואה משלימה (עם מטופל אחד בלבד) ויציאה למסגרות רווחה ולטיפול סוציאלי חיוני
* יציאה לכנסת/להפגנה/להליך משפטי/לתרומת דם
* יציאה לפעילות ספורטיבית של יחיד או אנשים הגרים יחד - ללא הגבלת מרחק, ובתנאי שהיציאה לפעילות היא ממקום המגורים, שלא באמצעות רכב.
* יציאה להשתתפות בהלוויה או ברית
* יציאת אישה לטבילה במקווה
* בעל תפילה (חזן או תוקע בשופר) שקיבל אישור לכך מהמשרד לשירותי דת לשם השתתפות בתפילות הימים הנוראים.
* טיפול חיוני בבעלי חיים
* העברה של קטין בין הורים שלא חיים יחד, או העברת קטין שההורה שלו יוצא מהבית לצורך חיוני להשגחת אדם אחר, במידה שאין בבית אדם אחראי אחר.
* הגעה למסגרת יום חינוכית שפעילותה מותרת (חינוך מיוחד, ילדי עובדים חיוניים)
* יציאה לשדה התעופה לצורך טיסה מחוץ לישראל, 8 שעות טרם הטיסה
* יציאת דיירים במסגרות רווחה שהם אנשים עם מוגבלות, לביקורים אצל קרובי משפחה מדרגה ראשונה, וביקורים של בני המשפחה במסגרות.
* מעבר בין מקומות שהייה קבועים - למשל של אנשים המתגוררים במוסד חינוכי או טיפולי, יציאה מהבית לצורך שהות בבידוד.
* מעבר דירה.
* יציאה של בני משפחה מדרגה ראשונה לאזכרה לחללי מלחמת יום הכיפורים
התקנות מבהירות כי יציאה לתפילה, גם לפי מתווה ימים נוראים - כפופה להגבלת מרחק של 500 מטרים ממקום המגורים.

עוד נקבע שהחל מרביעי הבא, ה' בתשרי (23.9.20) ועד יום י"ג בתשרי (1.10.20), מותרת יציאה ממקום המגורים גם לצורך רכישת ארבעה מינים, מוצרים לבניית סוכה וכן לקיום מנהג כפרות. כמו כן באותה תקופה מותרת פתיחה של מקום למכירת הנ"ל או מקום המשמש לקיום מנהג כפרות.

הגבלת שהייה

* חל איסור על שהייה בבית מגורים של אדם אחר (שלא למטרה מותרת, כגון לצורך ביצוע עבודה, או סיוע לאדם בעל קושי).
* חל איסור על שהייה בחוף ים, למעט לצורך ביצוע פעילות ספורט מותרת בלבד (של אדם יחיד/אנשים הגרים יחד, בהגעה ממקום המגורים ולא באמצעות רכב)

כללי התנהגות במרחב הציבורי

* איסור התקהלות - עד 10 אנשים במבנה ו-20 בשטח פתוח
* שמירת מרחק של 2 מטרים בין אדם לאדם ככל הניתן
* הגבלות על מספר נוסעים ברכב - עד שלושה אנשים (למעט אנשים הגרים יחד), ונוסע נוסף בכל ספסל אחורי נוסף.

הגבלות על פעילות מסחר, בילוי ופנאי

חל איסור על פתיחת עסקים ומקומות הפתוחים לציבור (כולל מסחר, מסעדות, בריכת שחיה, מכון כושר, מספרה, מכון יופי, מקומות בילוי ופנאי, בתי מלון) וכן קבלת קהל במקומות עבודה. אין הגבלה לעובד להיכנס לעסק, שלא לצורך פתיחה לציבור (למשל לביצוע עבודות תחזוקה, סידור סחורה וכו').
חריגים:
* חנויות חיוניות: חנויות מזון, אופטיקה, בית מרקחת ומוצרי היגיינה, מוצרים לתחזוקת הבית, מכבסה, מוצרי תקשורת ומעבדה לתיקון מוצרי תקשורת ומחשבים.
* קבלת קהל במקומות עבודה חיוניים, לגבי שירות חיוני שלא ניתן לקבל מרחוק (שירותי דואר, בנק וכו').
* מלונות ויחידות אירוח - כאשר המקום משמש חלופת מגורים (ארוכה או קצרת טווח) עבור מי ששוכר את המקום (כגון, עובדים זרים וכו') - ללא שימוש בשטחים ציבוריים, בריכות וכו'; בנוסף, חריג זה כולל מלונות למבודדים, או מלוניות המיועדות לשימוש של מטופלים ובני משפחות, לצד מוסד רפואי.
* מקום המשמש לאימון של ספורטאי תחרותי מקצועי, שאושר על ידי מנכ"ל משרד התרבות והספורט.

יובהר - כי מותר להפעיל חנויות מזון וחנויות חיוניות בלבד המפורטות לעיל, בתוך קניון או שוק.

מתווה תפילות בראש השנה וביום כיפור

ניתן להגיע למקום שנערכת בו תפילה בציבור בטווח של 500 מטרים בלבד ממקום המגורים.

בשטח פתוח - בקבוצות קבועות של עד 20 אנשים, עם מרחק בין הקבוצות וסימון פיזי, מושב ריק בין אנשים שלא גרים יחד וללא הגשת מזון.

במבנה - הושבה במתחמים בקבוצות קבועות של עד 25/10 (כתלות באזור כתום/אדום), מחיצות ניילון בין המתחמים, שמירת מרחק בין המתחמים, הצבת שלט עם מס' המתפללים המותר, גודל המקום, וכללי הפעלה, שמירת 2 כיסאות מרחק בין אדם לאדם, וללא הגשת מזון.

התפוסה המותרת לגבי תפילה במבנה בימים נוראים:
- באזור אדום - עבור 2 הכניסות הראשונות עד 30 אנשים, עבור כל כניסה נוספת עוד 20 אנשים.
- באזור כתום - 50 אנשים עבור כל כניסה.

בכל מקרה, מספר האנשים לא יעלה על יחס של אדם לכל 4 מ"ר משטח המקום המיועד לתפילה.

תחבורה ציבורית

הגבלת נוסעים:
* באוטובוס עירוני בקו שירות -32 נוסעים;
* באוטובוס בין-עירוני בקו שירות- 30 נוסעים;
* באוטובוס מפרקי (אקורדיון) בקו שירות- 50 נוסעים;
* בזוטובוס - 50% מהמספר הקבוע ברישיון הרכב;
* ברכבת ארצית - 50% ממספר המושבים;
* בכרמלית- 50% ממספר המושבים;
* בהסעה מיוחדת באוטובוס - 30 נוסעים;
* בכל כלי תחבורה יבשתי אחר- 50% מהמספר הקבוע ברישיון הרכב;
* במונית: הנהג ונוסע אחד נוסף או הנהג ושני נוסעים, אם אחד הנוסעים הוא אדם הצריך לווי, והכול למעט אנשים הגרים באותו מקום.

הנחיות מיוחדות לנוסעים

* נוסע לא יאכל במהלך השהייה בכלי תחבורה יבשתי, למעט אם הדבר דרוש לשם שמירה על בריאותו.
* נוסע בתחבורה ציבורית ישלם בעד הנסיעה בדרך של תיקוף כרטיס הנסיעה באופן עצמאי ולא ירכוש כרטיס נסיעה מהנהג; על אף האמור, אזרחים ותיקים, מלווי עיוורים ונוסעי קווי השירות הממוגנים באזור יהודה ושומרון יוכלו לרכוש כרטיסים מהנהג.
* מפעיל כלי תחבורה יבשתי יעסיק סדרנים אשר יסייעו בשמירה על הוראות תקנות אלה; הסדרנים ילבשו בגדים המזוהים עם החברה המפעילה אשר אינם נתחזים להיות מדי משטרה, ויישאו תג שם הכולל ציון תפקידם כסדרנים באופן הבולט לעין.
* באוטובוסים: נוסע לא ישב בשני המושבים בשורה הראשונה שמאחורי הנהג ובשני המושבים שלצדם, אלא אם ישנה מחיצה שגובהה 180 ס"מ לפחות בין מושב הנהג לבין המושבים שמאחוריו; היה המושב בשורה הראשונה מושב שהוקצה בעבור אדם עם מוגבלות, יוקצה לו מושב חלופי במקום קרוב ככל הניתן המאפשר גישה נגישה אליו;
* בנסיעה באוטובוס בין-עירוני בקו שירות לא תותר נסיעה בעמידה;
* בנסיעה באוטובוס עירוני בקו שירות לא תותר עמידה בשורה הראשונה שמאחורי הנהג;
* במונית: נוסע לא ישב במושבים שליד הנהג, אלא אם כן ישנה מחיצת ניילון בין מושב הנהג לבין המושבים שלידו.
* בכל כלי התחבורה שניתן לפתוח חלון - הנסיעה תתקיים עם חלונות פתוחים.
* ברכבת: שובר עליה לרכבת שהוזמן מראש יחד עם כרטיס הנסיעה. השובר יכלול מספר מזהה של הנוסע ותחנת מוצא, תחנת יעד, מועד ושעת נסיעה. רכבת ישראל תשמור את המידע שהתקבל לפי תקנה זו באופן מאובטח, לא יעשה בו כל שימוש ולא יעביר אותו לאחר למעט לשם הנפקת שובר עלייה לרכבת וכן לשם העברתו למשרד הבריאות לצורך עריכת חקירה אפידמיולוגית וימחק אותו בחלוף 20 ימים מיום קבלתו.

הגבלת מספר העובדים במגזר הציבורי

במקביל לתקנות הסגר, הממשלה אישרה תקנות המגבילות את מספר העובדים במגזר הציבורי. בהודעת הממשלה צוין כי אישור התקנות נעשה במקביל למשא ומתן על הסכם עם ההסתדרות לתקופה זו.

התקנות קובעות כי מספר העובדים השוהים במשרדי הממשלה, רשויות מקומיות ומועצות דתיות לא יעלה על עשרה עובדים או 50% ממצבת כוח האדם בו זמנית, לפי הגבוה מביניהם. הפעילות במגזר הפרטי שאינו מקבל קהל תמשך כרגיל, תחת מגבלות "התו הסגול".

לפי התקנות, החל משישי הקרוב בשעה 14:00 יעבור המגזר הציבורי למתכונת חירום, שתאפשר אספקת שירותים חיוניים לאזרח אך תצמצם לכ-50% את מצבת כוח האדם הנמצאת במקום העבודה. יתר העובדים יעבדו, ככל הניתן, מהבית או בהסדרי ההעסקה שסוכמו בין הממונה על השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר, קובי בר נתן, לבין יו"ר ההסתדרות ארנון בר דוד.

בתקנות נקבע כי לצורך הבטחת פעילותם החיונית של הגופים ושמירה על מתן השירותים החיוניים לאזרחים, נציב שירות המדינה, מנכ"ל משרד הפנים ומנכ"ל משרד הדתות יוכלו להורות על הגדלת מכסת העובדים המותרת לשהייה בו זמנית במקום העבודה בהן נדרשת נוכחות העובדים.

מגבלה זו אינה חלה על המגזר הפרטי, שימשיך לפעול בהתאם לתו הסגול בתנאי שבישיבות המתקיימות במקום העבודה לא ינכחו פיזית יותר מ-10 אנשים.

# data[].attributes.attachment_link.title
30 שעות לסגר: הממשלה אישרה את התקנות | הפירוט המלא | אתר החדשות דבר

# data[].attributes.attachment_link.description
הממשלה אישרה הלילה (חמישי) במשאל טלפוני את התקנות שמסדירות את הסגר שיחול במדינה החל ממחר (שישי) למשך שלושה שבועות לפחות כדי לצמצם את התחלואה בקורונה, וכן תקנות המגבילות את מספר העובדים במקומות העבודה במגזר הציבורי. התקנות מצטרפות לתקנות שאושרו בשלישי ומגבילות את הפעילות במערכת החינוך.

# data[].attributes.headline
יובל ספיבק הזכות לשוויון

# data[].attributes.subject
יובל ספיבק הזכות לשוויון

# data[].attributes.body
א) הזכות בה אני בחרתי היא הזכות לשוויון
כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, וגבלות מסוימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.
אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון- הבחנה מותרת. אפליה- יחס שונה אל שווים.

ב) לפני כיומיים לקחתי את אחי הקטן לגן שעשועים ואז ראיתי חבורה של ילדים בערך בני שבע משחקים כדורגל וילדה הלכה לשאול אותם אם היא יכולה להצטרף למשחק שלהם בהתחלה הם עשו פרצופים והתחילו לדבר ביניהם בשקט ואז ילד צעק "את לא יכולה לשחק איתנו כדורגל כי את בת את אמורה לשחק בבובות" הילדה המשיכה להתעקש ובסוף שיחקה כמו גדולה.

ג) הזכות נפגעה מפני שהייתה חבורה של בנים זכרים שלא רצו לצרף בת נקבה זאת אומרת שהבדל המין פגע בזכות למרות שלא אמור לפגוע.
שני הזכויות המתנגשות בסיפור זה הן: זכות השוויון והזכות לכבוד,
מפני שכשאר הילד אמר לילדה "את לא יכולה לשחק איתנו את אמורה לשחק בבובות" זו פגיעה בכבוד ואף משפט משפיל.

ד) הדרך שיכולה לעזור לשמר ולפתח את זכות השוויון היא שצריך לשים יותר לב לדברים שיוצאים מהפה, למעשים שאנחנו עושים, להתחיל לעשות מחאות, לפתוח מקומות שיהיו לכולם יחד זאת אומרת כמו שיש צופים וכמו שיש כנפיים של קרמבו אז לאחד את שניהם ביחד לא כמו עכשיו שלילדים "רגילים" כביכול יש מקום שונה ושלילדים עם מוגבלות יש מקום שונה.

ה)
https://www.maariv.co.il/women/Article-688101

# data[].attributes.attachment_link.title
ישראל במקום ה-46 בעולם בשוויון: ויצו חושפת את מדד ”תקרת הזכוכית”

# data[].attributes.attachment_link.description
נשים עדיין מרוויחות 34% פחות מגברים, בפרס ישראל זכו רק 3 נשים מול 13 גברים, אף לא אישה אחת מכהנת כנשיאת אוניברסיטה ושיא במספר הנרצחות ב-2018

# data[].attributes.headline
ענבר גפן אדלר הזכות להליך הוגן

# data[].attributes.subject
ענבר גפן אדלר הזכות להליך הוגן

# data[].attributes.body
א. הזכות להליך הוגן -‏היא זכות טבעית המוענקת לכל אדם באשר היותו אדם מרגע היוולדו ועד יום מותו… בין היתר, מטרתה של הזכות להבטיח שבמסגרת תהליך של העמדה לדין מהרגע שאדם נחשב בביצוע העברה ועד תום ההליכים המשפטים הפגיעה בזכויותיו תהיה מוצדקת ומודרנית

ב. ‏האירוע-ראש לשכת עורכי הדין עורך דין אבי לימי קורא ליועץ המשפטי לממשלה עורך דין אביחי מנדלבליט לערוך בדיקה מקיפה של האירועים החמורים שנחשפו בפרשת דרכי חקירתו של שאול אלוביץ׳ לדון בכך שאי אפשר לתת למשטרה לפגוע בזכותו של אדם לייצוג משפטי הולם ותנסה לגרום לפיטוריו ושל עורך דין כדי להשיג את מטרותיה

ג. ‏הזכות נפגעה בכך שגורם משטרתי ניסע לפטר עורך דין שאמור להגן על אדם ועל זכויותיו ואז אדם לא יוכל להגן על עצמו ועל זכויותיו

ד.‏דרך אחת להביא למודעות הציבור את זכות זו היא לדבר עליה הרבה בתקשורת ולדאוג שגורם שהוא יותר חזק מאיש בודד לא יוכל לשלול ולשלוט בזכויותיו

ה.

# data[].attributes.headline
תמר בן ריי הזכות ההפגנה

# data[].attributes.subject
תמר בן ריי הזכות ההפגנה

# data[].attributes.body
קישור לכתבה-https://www.ynet.co.il/economy/article/r1owszbat
א. זכות ההפגנה- הזכות להפגין במטרה לאפשר לאזרחי המדינה ותושביה להשפיע על מקבלי ההחלטות במדינה ועל תהליכי קבלת החלטות. המשמעות היא שלכל אדם או קבוצת אנשים יש חופש למחות בפומבי ולעורר אנשים לפעילות.

ב. האירוע- עליית המחירים במשק.
שבוע שעבר בשיעור אזרחות דיברנו על עליית המחירים במשק ובנוסף גם שמעתי את נושא זה גם ברדיו. עליית המחירים במשק היא בין הנושאים עם הכי הרבה דעות בזמן האחרון. החברות הגדולות המספקות כמות רבה של מוצרים לכל סופר בארץ, החליטו שהם מעלים את המחירים למוצרים שלהם במספר רב של אחוזים. חברות אלו שהעלו את המחירים העלו אותם מכיוון שהמקומות מהם הם מקבלים את המצרכים להכנת אותם מוצרים העלו את המחירים גם כן ואם החברות האלו לא יעלו את המחירים שלהם גם הם לא יכלו לשלם על מצרכים אלו ולשלם את השכר לעובדים. זכות ההפגנה קשורה לנושא מכיוון שרוב הדעות בנושא אומרות שהפתרון היחיד הוא ללכת להפגין ולעשות "חרם" על החברות שעלו מחירים ולא לקנות את המוצרים שלהם.

ג. זכות הפגנה נשמרה מכיוון שהמשטרה לא פיזרה את ההפגנה ולא פגעה בזכות ההפגנה ולא לקחו למעצר אף אחד בניגוד לחוק כי אם שוטר עוצר מפגין ולוקח אותו למעצר השוטר חייב לשלם לאותו מפגין סכום רב של כסף.
באירוע זה התנגשו שנתי זכויות זכות ההפגנה וחופש התנועה. חופש התנועה נפגע האירוע זה בכך שכאשר אנשים הולכים ומפגינים הם מפגינים בכבישים וחוסמים את הדרכים ולא נותנים לנוסעים להמשיך בדרכם, ולכן חופש התנועה נפגע. https://www.haaretz.co.il/news/education/.premium-1.4386292

ד. ניתן לאזן בין הזכויות המתנגשות בכך שאפשר לדאוג שהמפגינים יפגינו במקומות שלא מפריעים לנוסעים לדוגמה: גשרים של הולכי רגל, מדרכות ובמעברי חצייה בזמן שהמכוניות עומדות וכאשר הן צריכות לנסוע לזוז מהמעבר חצייה.

ה. (התמונה למעלה)

# data[].attributes.attachment_link.title
אזרחות תמונה

# data[].attributes.headline
זכויות -תומר בסון 

# data[].attributes.subject
זכויות -תומר בסון 

# data[].attributes.body
א. הזכות אלייה נחשפתי במהלך המחקר היא הזכות לפרטיות .
הזכויות לפרטיות היא זכותו של האדם למרחב פרטי פיזי או וירטואלי הנתון לשליטתו, מתוך ההכרה כי ישנם תחומים בחיי האדם שאינם אמורים להיות ברשות הרבים ללא הסכמתו המפורשת .

ב. האירוע האקטואלי אילו נחשפתי הוא שחקן כדורגל בשם מייסון גריינורד אשר תקף את בת זוגתו משום שהיא לא קיימה איתו יחסי מין.

ג. הזכות של האישה נפגעה בכך שהגבר הכה את חברתו וחדר למרחב הפרטי שלה בניגוד לרצונה.

ד. לפי דעתי הפתרון האפשרי להפסקת מקרע האונס הוא להעניש בחומרה את האנשים שפגעו באנשים אחרים ללא הסכמתם.

ה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עוד נמסר ממשטרת מנצ'סטר: "לבלשי היחידה ניתן עוד זמן על מנת לשוחח עם העצור בן ה-20, שחשוד באונס ובתקיפה של אישה. החקירה נמשכת, ולאישה הוצעה תמיכה מקצועית. אנחנו מזכירים לציבור להימנע מלשתף ברשתות תמונה של האישה, ולשמור על זכות הקורבן לאנונימיות ולא לסכנה בזמן שהחקירה בעיצומה".

גרינווד, שנחשב לאחד הכישרונות הגדולים שגדל באקדמיה של מנצ'סטר, ערך את הופעת הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד במרץ 2019, וחתם על חוזה לארבע שנים בפברואר 2021. עם זאת, בתקופה הקצרה שלו ככדורגלן כבר היה מעורב במספר תקריות, כולל איחור לאימונים והפרה של תקנות הקורונה כשהיה עם נבחרת אנגליה.

מלבד "נייקי", שהתנערה בינתיים מהשחקן, הספונסריות של מנצ'סטר יונייטד מביעות הערכה לדרך שבה הקבוצה התנהלה. מ-Cadbury נמסר: "אנחנו מגנים כל סוג של אלימות. החוזה שלנו הוא עם המועדון, ולא עם שחקן ספציפי. עם זאת, כל עוד החקירה נמשכת, שום מוצר שאנחנו מייצרים לא יהיה מקושר עם השחקן הספציפי". מחברת TeamViewer נמסר: "אנו מגנים כל סוג של אלימות, בקשר צמוד עם הקבוצה, ומעריכים את התגובה המיידית שלה והצעדים המהירים והנחרצים שנקטה".

# data[].attributes.attachment_link.title
הוארך מעצרו של מייסון גרינווד, חשוד בתקיפה מינית ובאיום לרצח - וואלה! ספורט

# data[].attributes.attachment_link.description
עוד נמסר ממשטרת מנצ'סטר: "לבלשי היחידה ניתן עוד זמן על מנת לשוחח עם העצור בן ה-20, שחשוד באונס ובתקיפה של אישה. החקירה נמשכת, ולאישה הוצעה תמיכה מקצועית. אנחנו מזכירים לציבור להימנע מלשתף ברשתות תמונה של האישה, ולשמור על זכות הקורבן לאנונימיות ולא לסכנה בזמן שהחקירה בעיצומה".

# data[].attributes.headline
לביא אביטל הזכות לשם טוב 

# data[].attributes.subject
לביא אביטל הזכות לשם טוב 

# data[].attributes.body
נושא: בריונות ברשת

א) בחרתי בזכות לשם טוב שהיא משתייכת לקבוצת הזכות לכבוד.
הזכות לשם טוב "היא זכותו של אדם שלא יפרסמו אודותיו, או על אורחותיו, או על דעותיו, מידע שיקרי שלילי".
למעשה, השם הטוב שלנו הוא התדמית שלנו בעיני אחרים, כלומר האופן שבו אנשים רואים אותנו, או מה הם חושבים עלינו.

ב) לפני כ חודשיים ראיתי בטלוויזיה כתבה על ילדה בת 15 שנפגעה קשות מחבריה לכיתה באמצעות הווצאפ הכיתתי. הבנות בכיתה הפיצו עליה מידע שיקרי. לדוגמא: הן טענו שהיא שכבה עם החבר של החברה הכי טובה שלה. אירוע זה גרם לה לצלקת נפשית קשה ולחרם. כיום היא מטופלת על ידי שירות פסיכולוגי.

ג) פגיעה בשמו הטוב של האדם מתרחשת כאשר פורסם דבר אשר מיועד להשפיל, לבזות או לפגוע בו. במקרה זה נפגעה הזכות לשם טוב בכך שהפיצו על הילדה מידע שיקרי על מנת לפגוע בה ולהשפיל אותה. דבר זה גרם לילדה להיות מטרה לשנאה אצל הילדים.
באירוע זה קיימת התנגשות בין שתי זכויות אדם: הזכות לשם טוב והזכות לפרטיות מכיוון שכאשר פורסם שמה ותמונותיה, נעשתה פגיעה בזכות לפרטיות.

ד) 1. הכנת תכניות למניעה, פיקוח ובקרה של בית הספר לצורך הגנה מסכנות הרשת הכוללת הדרכה לסינון וחסימת תכנים, הגברת מעורבות ובקרת הורים.
2. בניית תכניות לטיפול באירועי פגיעה ברשת הכוללת מידע ודיווח, מתן יעוץ ותמיכה נפשית.
3. הכשרת תלמידים כ"שגרירי סייבר" למניעת פגיעה ברשת.

ה) חרם:
https://youtu.be/xVExqI1jHG0
בריונות ברשת:
https://youtu.be/7aWnrgpwth8

# data[].attributes.attachment_link.title
סליחה על השאלה ילדים | חרם וביריונות | שידורי בכורה ביוטיוב 🔥

# data[].attributes.headline
ענבר גפן אדלר הזכות להליך הוגן

# data[].attributes.subject
ענבר גפן אדלר הזכות להליך הוגן

# data[].attributes.body
הנושא: ״המשטרה רמסה את הזכות להליך משפטי הוגן״

# data[].attributes.headline
רודיקה בראבו הזכות לשוויון 

# data[].attributes.subject
רודיקה בראבו הזכות לשוויון 

# data[].attributes.body
אירוע -רצח ג׳ורג׳ פלויד .

א) בחרתי בזכות השוויון שכולם  שווים .
כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת ,גזע,מין, צבע עור ועוד , אין להפלות אדם בשל זהותו ,שיוכו .

ב) האירוע שבחרתי הוא רצח ג׳ורג׳ פלויד :
שוטר לבן בעיר מיניאפוליס בארצות הברית תועד מרתק גבר שחור בזמן מעצרו , בזמן שהגבר השחור צעק שאינו יכול לנשום . השוטר הלבן הצמיד את ברכו בצווארו של הגבר השחור  במשך כמה דקות ,עד שהגבר השחור הפסיק לזוז .

ג) הזכות שנפגע הייתה הזכות לשוויון של הגבר השחור שהפלילו אותו רק בגלל צבע העור שלו וגם גרם למותו של הגבר . הזכות שמתנגשת פה היא הזכות לחיים וביטחון בגלל שהשוטר רצה להגן על האנשים ובגלל שהוא ראה בנאדם עם צבע כהה בגוף חשב שהוא בנאדם רעה.

ד) לדעתי הייתי עושה הפגנות כדי שישמעו ויתנו שוויון גם לאנשים השחורים כי הם גם בני אדם ומגיע לכל אחת את הזכות לשוויון שמגיע להם לא משנה צבע העור שלהם או דת ,מין, גזע.

ה)סרטון המחאה בארצות הברית (שחורים): https://youtube.com/watch?v=ZTnUQSEq8g0&feature=share.