# data[].attributes.headline
Історія України

# data[].attributes.subject
Історія України

# data[].attributes.body
Розділ 7. Повсякденне життя та культура України в середині XIX– на початку XX(підручник В. Власов)

Тема: Освіта, наука, вплив процесів модернізації на суспільне та повсякденне життя

1.    Опрацювати матеріал в підручнику на ст. 272 - 280.

2.    Виконати завдання ст. 280 (1,2,3).

# data[].attributes.body
Урок
Тема

# data[].attributes.headline
алгебра- 2 уроки

# data[].attributes.subject
алгебра- 2 уроки

# data[].attributes.body
тема: Основні правила комбінаторіки.Опрацювати П.21, виконати конспект .Записати приклади розв'язування завдань.
Д.З.: Виконати № 903.904,909,915,920.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Математика Стас Дмитрович Вольвач

# data[].attributes.attachment_link.title
4.21. Комбінаторні задачі. Комбінаторні правила суми і добутку. Алгебра 9 Істер  Вольвач С. Д.

# data[].attributes.body
тема:Реактивний рух, Фізичні основи ракетної т ехніки.  Опрацювати П.37. вправа 37(2,3)

# data[].attributes.attachment_link.title
РЕАКТИВНИЙ РУХ. Урок з ФІЗИКИ Українською.

# data[].attributes.body
Тема: Симетрія відносно точки і прямої.Опрацювати п.19,20.
Д.З. виконати №933,935,942.

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок з математики для 9 класу Симетрія відносно точки та прямої

# data[].attributes.body
Тема: Симетрія відносно точки і прямої.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олександра Сидорук

# data[].attributes.attachment_link.title
Симетрія відносно точки і прямої  9 клас

# data[].attributes.body
Розв'зування задач. Виконати Впр.36(4)

# data[].attributes.attachment_link.title
Фізика 9 клас. Вправа № 36 1-3 п.

# data[].attributes.headline
Українська мова

# data[].attributes.subject
Українська мова

# data[].attributes.body
Тема: Складне багатокомпонентне речення

з різними видами сполучникового і безсполучникового зв’язку. Лінгвістика тексту

# data[].attributes.headline
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.subject
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.body
Тема: Складне багатокомпонентне речення

з різними видами сполучникового і безсполучникового зв’язку. Лінгвістика тексту

# data[].attributes.headline
Українська література

# data[].attributes.subject
Українська література

# data[].attributes.body
Тема: Пантелеймон Куліш. «Чорна рада» − перший україномовний історичний роман. Походження його назви. Історична основа й авторська уява, романтичність стилю. Оцінка роману Т. Шевченком.

# data[].attributes.headline
Українська література

# data[].attributes.subject
Українська література

# data[].attributes.body
Тема: Динамічний інтригуючий сюжет. Непросте життя та романтичні пригоди головних героїв роману П.Куліша "Чорна рада"

# data[].attributes.body
Урок 56 Розв'язування компетентнісних задач

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Іван Іваненко

# data[].attributes.body
Урок 57  Розв'язування компетентнісних задач

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Іван Іваненко

# data[].attributes.headline
Правознавство

# data[].attributes.subject
Правознавство

# data[].attributes.body
Тема :Світ юридичних професій.Професія "юрист"
Опрацювати п.24, ст.172-176, дати письмово відповіді на запитання 1-4 ст.178.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Волинський ресурсний центр

# data[].attributes.attachment_link.title
Юридичні професії

# data[].attributes.headline
Фізична культура

# data[].attributes.subject
Фізична культура

# data[].attributes.attachment_link.title
Фізкультура/руханка. Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.headline
Зарубіжна література

# data[].attributes.subject
Зарубіжна література

# data[].attributes.body
Тема. М. О. Булгаков. "Собаче серце" Українські сторінки життя і творчості письменника

# data[].attributes.headline
Фізична культура

# data[].attributes.subject
Фізична культура

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дмитрий Старков

# data[].attributes.attachment_link.title
Дистанційне навчання з фізичної культури. Модуль футбол. Відео-урок №1

# data[].attributes.body
Урок 57.
Тема: Екологічні фактори та їхня взаємодія. Екосистема. Різноманітність екосистем.
1. Перегляньте відео на моєму блозі.
2. Опрацюйте презентацію та теоретичний матеріал який поданий на моєму блозі.
3. Занотуйте тему уроку, терміни та схеми.
4. Виконайте Д/З яке подано в кінці теми.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Достовірність й корисність будь-якого експерименту визначаються придатністю обраного матеріалу.

1. Опрацюйте теоретичний матеріал на моєму блозі.

2. Випиши в зошит Основні поняття й ключові терміни: Гібридологічний метод. ЗАКОН ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ. ЗАКОН РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Пригадайте! Що таке схрещування?

Поміркуйте!

Горох посівний (Pisum sativum) - однорічна трав'яниста рослина родини Бобові, що часто слугує об'єктом наукових досліджень. Горох посівний став найдавнішим модельним організмом у генетиці, його використовують в екології для вивчення можливостей рослин щодо пошуку води, здатності використовувати звуки для росту в напрямку води, у космічній біології для дослідження росту в умовах невагомості та ін. Які особливості гороху посівного як модельного організму?

ОПРАЦЮЙТЕ ЗМІСТ ДАНОЇ ТЕМИ УРОКУ!!!

Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак?

Свої дослідження з гібридизації рослин Грегор Йоганн Мендель (1822-1884) розпочав ще в 1856 р. Основні ж закономірності спадковості було сформульовано ним в 1865 р. і опубліковано в праці "Досліди над рослинними гібридами".

Основою для формулювання законів спадковості стали багаторічні досліди з схрещування гороху посівного (Pisum sativum), який виявився ідеальним об'єктом досліджень. Порівняно з іншими видами горох має низку переваг: 1) різноманіття сортів, що різняться контрастними (альтернативними) проявами ознак (наприклад, жовте й зелене забарвлення насінин); 2) нескладне вирощування; 3) самозапилення та перехресне запилення, що зумовлюють можливість штучного схрещування; 4) чітке успадкування ознак. Г. Мендель для досліджень виділив у гороху посівного серед різноманіття його ознак й їхніх проявів лише сім головних:

1 - поверхню насіння; 2 - забарвлення насіння; 3 - забарвлення квіток; 4 - розташування квіток на пагоні; 5 - довжину стебла; 6 - форму бобів; 7 - забарвлення бобів (іл. 82).

Іл. 82. Ознаки гороху посівного, що їх було виділено Г. Менделем для досліджень спадковості

Другою особливістю досліджень Г. Менделя було те, що він обирав для дослідів організми, які належали до чистих ліній, тобто організми, в яких у ряді поколінь не спостерігалось розщеплення ознак під час самозапилення. Іншими словами, в рослин, які виростали з жовтого насіння, дозрівали лише жовті насінини, а в рослин із зелених насінин - лише зелені.

В юності Г. Менделя дуже цікавила фізика, він вивчав математику й особливо такі її розділи, як теорія ймовірностей й статистика. Все це дало змогу науковцеві правильно організувати наукове дослідження, обов'язковими умовами якого є: 1) скрупульозне планування усіх дослідів; 2) суворе дотримання всіх методик; 3) точна реєстрація експериментів і фіксування отриманих результатів; 4) отримання достатньої для статистичної обробки кількості даних.

Усі ці умови стали основою гібридологічного методу дослідження спадковості, що його започаткував саме Г. Мендель. Гібридологічний метод - це схрещування батьківських особин і вивчення нащадків-гібридів з метою визначення особливостей успадкування тих чи інших ознак й властивостей.

Отже, аспекти організації експериментів, започатковані Г. Менделем, є необхідними умовами проведення будь-якого наукового дослідження.

Як відбувається успадкування ознак під час моногібридного схрещування особин?

Свої дослідження Г. Мендель розпочав з моногібридного схрещування, за якого батьківські особини різняться проявами однієї ознаки (іл. 83). Для дослідів було взято рослини чистих ліній із жовтим й зеленим забарвленням насіння. У першому поколінні нащадків усі горошини завжди були лише жовтого кольору. Явище переважання в гібридів першого покоління проявів ознаки одного з батьків Мендель назвав домінуванням ознак (від лат. dominancio - панування), прояв ознаки в гібридів першого покоління - домінантним, а той, що не проявився, - рецесивним (від лат. recessus - відступ). Одноманітність першого гібридного покоління та виявлення в гібридів лише домінантного прояву ознаки в сучасній генетиці називається першим законом Менделя, або ЗАКОНОМ ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ:

Під час моногібридного схрещування батьківських особин, що різняться проявами однієї ознаки, в потомстві спостерігаються лише домінантні прояви ознаки, й усі нащадки будуть одноманітними як за генотипом, так і за фенотипом.

Іл. 83. Схема моногібридного схрещування

При схрещуванні гетерозиготних гібридів першого покоління між собою в другому поколінні з'являються особини як з домінантними, так і з рецесивними станами ознак, тобто виникає розщеплення в певних відношеннях. Розщеплення ознак - явище появи обох проявів ознаки у гібридів другого покоління (F2), отриманих від схрещування гетерозиготних особин. Так, у дослідах Менделя із 8023 жовтих насінин гороху, отриманих у другому поколінні, було 6022 жовтих і 2001 зелених. Узагальнюючи фактичний матеріал, Мендель дійшов висновку, що у другому поколінні 75 % особин мають домінантний прояв ознаки, а 25 % - рецесивний (розщеплення 3 : 1).

Ця закономірність отримала назву другого закону Менделя, або ЗАКОНУ РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Під час моногібридного схрещування двох гібридів першого покоління, які є гетерозиготами, в потомстві спостерігаються розщеплення за фенотипом 3 : 1 і за генотипом 1 : 2 : 1.

Отже, основними закономірностями, що пояснюють успадкування проявів ознаки, є перший та другий закони Менделя.

Якими є основні взаємодії алельних генів?

Основними видами взаємодії алельних генів є повне домінування, неповне домінування, кодомінування та множинний алелізм.

Повне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму домінантний алель (А) повністю пригнічує дію рецесивного (а). У результаті такого впливу в гетерозигот спостерігається домінантний прояв ознаки. Прикладом цієї форми взаємодії є успадкування кольору плодів у томата, довжини стебла в гороху та ін.

Неповне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму (Аа) домінантний алель (А) не повністю пригнічує рецесивний алель (а), внаслідок чого проявляється проміжний стан ознаки. За повного домінування розщеплення за генотипом і фенотипом збігається й становить 1 : 2 : 1. Прикладами ознак, які успадковуються за неповним домінуванням, є: форма волосся людини (кучеряве, хвилясте й пряме), забарвлення пір'я курей (чорне, зозулясте й біле), забарвлення квітів нічної красуні (червоне, рожеве й біле) та ін. (іл. 84).

Іл. 84. Приклади повного (1) і неповного (2) домінуванння

Множинний алелізм - це явище, за якого ознака в популяції визначається не двома, а декількома алелями. Множинні алелі виникають внаслідок мутації одного гена в різних особин. Так, у людини три алельні гени (їх позначають I0, ІА, ІВ) в різних поєднаннях визначають 4 групи крові за системою АВ0. Серії множинних алелей визначають також забарвлення хутра в лисиць, колір шерсті гімалайського кролика. У мухи дрозофіли відома серія алелів за геном забарвлення очей, що складається з 12 варіацій: червона, коралова, вишнева, абрикосова, біла та ін.).

Кодомінування - це взаємодія алельних генів, за якої у фенотипі організму проявляються обидва алелі гена. За типом кодомінування в людини успадковується четверта група крові (генотип ІАІВ).

Отже, між алельними генами за участі їхніх функціональних продуктів постійно відбуваються різного роду взаємодії.

ДІЯЛЬНІСТЬ

3. Практична робота 2 (початок)

Розв'язування типових вправ з генетики. Моногібридне схрещування

Мета: закріпити знання І та ІІ законів Менделя; формувати уміння розв'язувати вправи з генетики на моногібридне схрещування з повним домінуванням, неповним домінуванням та явищем множинного алелізму.

Зразок розв'язування вправи з генетики

Вправа. У томатів червоне забарвлення плодів домінує над жовтим. Гомозиготна червоноплідна рослина схрещується з жовтоплідною. Який колір плодів матимуть нащадки?

Відповідь: всі нащадки будуть червоноплідними за фенотипом й гетерозиготами за генотипом.

Задачі з генетики для самостійної роботи

Вправа 1. У разі схрещування чистої лінії мишей з коричневою шерстю з чистою лінією мишей із сірою шерстю отримують нащадків з коричневою шерстю. Від схрещування F1 отримують коричневих і сірих мишей у співвідношенні 3 : 1. Поясніть результати схрещувань.

Вправа 2. Наявність пігменту у волоссі людини домінує над альбінізмом. Чоловік і дружина - гетерозиготні за пігментацією волосся. Чи можливе народження в них дитини з альбінізмом?

Вправа 3. У людини вміння володіти переважно правою рукою - домінантна ознака, лівою - рецесивна. Чоловік-правша, мати якого була лівшею, одружився з жінкою-правшею, батько якої лівша. Яка ймовірність народження дитини-лівші?

Вправа 4. При схрещуванні чорного півня з білою куркою всі курчата були строкатими. В другому поколінні отримано: 24 строкатих, 12 чорних і 10 білих. Яким буде потомство від схрещування: а) строкатих курей з чорними півнями; б) строкатого півня з білою куркою?

Вправа 5. Червоноквіткову форму нічної красуні схрестили з білоквітковою. Яким буде потомство від схрещування гібридів першого покоління з білоквітковою рослиною у разі неповного домінування?

Вправа 6. У батька за системою АВ0 І група крові, у матері - ІІІ група. Які групи крові можуть бути у їхніх дітей, якщо мати гетерозиготна за цією ознакою?

Завдання "Нечуйвітер, партеногенез й закони Менделя"

У свій час професор ботаніки з Мюнхена К. Негелі порадив Г. Менделю повторити досліди на інших видах. Мендель шанобливо погодився з цим. Але у дослідах на нечуйвітрі, а згодом і на бджолах Г. Мендель не отримав підтвердження відкритих ним фундаментальних законів спадковості. Поясніть, чому.

4. ОБЕРИ ЗАВДАННЯ СВОЇХ МОЖЛИВОСТЕЙ ТА ВИКОНАЙ ПИСЬМОВО!

1. Що таке гібридологічний метод? 2. Назвіть переваги гороху посівного як об'єкта генетичних досліджень. 3. Сформулюйте перший закон Менделя. 4. У чому суть другого закону Менделя? 5. Назвіть основні взаємодії алельних генів.

7. Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак? 8. Як відбувається успадкування ознак при моногібридному схрещуванні особин? 9. Якими є основні взаємодії алельних генів?

10. Чому закони Менделя мають статистичний характер?

19.01.2021 р.Увага!!! урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі.

1. Виконати тест " Збереження та реалізація спадкової інформації"

Код доступу 2030611 скористайся цим кодом, відкривши посилання join.naurok.ua

3. Переглянути відео до уроку " Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі. Закони Менделя" .

-Завдання для всього класу §28 опрацювати. Індивідуальне завдання.

-Підготувати повідомлення про Ґреґора Менделя та його роль у становленні генетики як науки.

13.01.2021 р. Увага!!! Урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

12.01.2021 р. Увага для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Поділ клітин: клітинний цикл, мітоз. Мейоз. Рекомбінація ДНК.

фаз мітозу (на прикладі клітин кореня цибулі) .

2. На слайдах 33-35 виконай в зошит лабораторне дослідження. Скористайся підказкою до дослідження на сл.35.

3. На слайді 38 обери і виконай на оцінку питання для самоконтролю.

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми " Фотосинтез. Світлова і темнова фаза"

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми
18.11.2020 р. Тема: Обмін речовин та енергії.Основні шляхи розщеплення органічних речовин в живих організмах.
2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми "Обмін речовин та перетворення енергії в клітині"
- Опрацювати презентацію уроку; - На слайді 46 переглянути відеоуроки та наково- популярні фільми; - Дати відровіді на питання на слайді 45, 47.
НК було відкрито в середині 60-х років ХІХ швейцарським вченим Ф. Мішером.

У ядрах лейкоцитів він виявив невідому речовину, що істотно відрізнялася від всіх відомих на той час речовин. Оскільки речовину виділили з ядра (nucleus), речовини назвали нуклеїновими кислотами.

І.Я. Горбачевський (українець) вперше добув чисті НК у 90 - х роках ХІХ ст.

Уотсон і Крік встановили структуру НК (1953р), за що отримали Нобелівську премію.
НК ДНК РНК
Дезоксирибонуклеїнова кислота Р ибонуклеїнова кислота

-міститься в ядрі, мітохондріях, - Міститься в ядрі, мітохондріях, пластидах пластидах, цитоплазмі

- носій спадкової інформації. беруть участь у синтезі білка.
4. Будова НК
vНК набагато складніші за всі відомі вам речовини. Їх від 100 тис. до 60 млн.

Довжина молекули ДНК до кількох см. Це у 10 мільйонів разів більше за розмір звичайних молекул. Якщо розгорнути молекули ДНК лише 1 клітини, то утвориться ланцюжок довжиною кілька метрів завдовжки.

Молекули НК складаються із багатьох нуклеотидів.

Кожен нуклеотид склдається їз залишків трьох молекул - нітрогеновмісної сполуки (азотиста основа), вуглеводу (моносахаридиу) і ортофосфатної кислоти.
Нітратна основа Вуглевод - пентоза Ортофосфатна кислота
Види нітратних основ: Види вуглеводів
Ц - цитозин Т - тимін У - урацил

А - аденін рибоза С ₅Н ₁₀О 5 Н ₃РО ₄
Первинна структура молекули ДНК і РНК Вторинна структура молекули ДНК
Г - гуанін дезоксирибоза С ₅Н ₁₀О ₄

Нуклеотиди сполучаються між собою, утворюючи ланцюги.

подвійна спіраль, утворена двома полінуклеотидними ланцюгами, протилежно направленими і скрученими навколо спіральної осі. Залишки азотистої основи спрямовані всередину спіралі молекули ДНК.

Ланцюги утримуються один біля одного за допомогою водневих зв'язків між залишками азотистих основ. Послідовність цих залишків в одному ланцюзі ДНК узгоджується з їх послідовністю в іншому. Приєднання азотистих основ відбувається за принципом комплементарності:
Правило Чаргаффа: А=Т, Т=Г
Комплементарність - універсальний принцип структурно-функціональної організації нуклеїнових кислот - реалізується при формуванні макромолекул ДНК і РНК у ході реплікації й транскрипції:

напроти А стає Т, напроти Г - Ц. Тому будь яка молекула ДНК містить однакову кількість залишків молекул аденіну і тиміну, а також гуаніну і цитозину.

А....Т два водневих зв'язки

Г.....Ц три водневі зв'язки

Діаметр спіралі = 2нм
Третинна структура
Довжина одного нуклеотиду = 3,4нм.

Повний виток спіралі містить 10 пар нуклеотидів.

Формується тільки у зв᾿язку з білками та слугує для більш компактного упакування ДНК в ядрі. (довжина ДНК =8см. Разом з білками утворює хромосоми)

Американський біохімік Дж.Уотсон і англійський біофізик Ф. Крік у 1953 році розкрили будову ДНК. У 1962р їм було присуджено Нобелівську премію.

Аденозинтрифосфорна кислота (АТФ) - молекула, багата на енергію, оскільки містить два фосфоангідридні зв'язки.

АТФ виступає в ролі донора енергії в процесах анаболізму. Завдяки енергії АТФ здійснюються різні види роботи в життєдіяльності організму (наприклад, м'язове скорочення, фотосинтез рослин тощо).

У клітині молекула АТФ витрачається впродовж однієї хвилини після її утворення.

При перетворенні АТФ в АДФ виділяється 7,3 ккал/моль вільної енергії.

У людини кількість АТФ, що дорівнює масі тіла, утворюється й розщеплюється кожні 24 години.

Цикл АТФ-АДФ - основний механізм обміну енергії в біологічних системах, АТФ - універсальна "енергетична валюта".

Аденін - рибоза - Ф ~ Ф ~ Ф

Кожен макроергічний зв᾿язок містить по 40 кДж
Функції НК Як передається генетична інформація? 1. Ген -діляннка ДНК , що несе інформацію про будову одного поліпептидного ланцюга
АТФ↔ АДФ + Ф + 40 кДж (дифосфат)

АДФ ↔ АМФ + Ф + 40 кДж (монофосфат)

Кожна ДНК містить багато генів

2.Відтворення молекули ДНК ( подвоєння або реплікація)

Відбувається перед поділом клітини.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий і формується подвійна спіраль; (А = Т, Г ≡ Ц )

-утворюється 2 нових молекули ДНК, що мають ту ж саму генетичну інформацію, яка була в ДНК клітини до ділення.
3. Види РНК:
- Принцип напівконсервативності - один ланцюг ДНК успадкований від материнської, а другий синтезований заново.

ДНК І ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

ІІ ТТТ ЦГТ ГГЦ ГТЦ ЦЦЦ ТЦЦ ТТТ ГАА АГТ ГТА

Функція РНК - здійснення синтезу білка

Залежно від функцій, які виконують РНК, розрізняють 3 типи цих сполук:
4. Транскрипція - синтез всіх видів РНК на матриці ДНК
-і -РНК (м - РНК) інформаційна, або матрична - копіює інформацію з ДНК;

-т - РНК транспортна - транспортує амінокислоти до місця синтезу білка (найкоротші)

- р - РНК рибосомальна (найбільша) утворює рибосому, бере участь у процесі синтезу білка.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий, але з'являються залишки молекул урацилу (замість тиміну), які розташовуються навпроти аденіну.
5. Біологічна роль ДНК
-Синтезований ланцюг РНК виходить із ядра в цитоплазму, а ДНК знову з'єднується у подвійну спіраль.

ДНК ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

І РНК УУУ ЦТУ ГГЦ ГУЦ ЦЦЦ УЦЦ УУУ ГАА АГУ ГУА

ДНК - збереження генетичної інформації

-Одиницею генетичної інформації є ген

-Ген - це фрагмент молекули ДНК, у якому закодована інформація про будову одного білку (закодована послідовність залишків молекул амінокислот у білку).

-Кодон (триплет) складається із 3 нуклеотодів;

1 кодон відповідає 1 амінокислоті.А - Г - Ц - Т - Т - А -

1. Указати пари комплементарних нуклеотидів у молекулі

. Указати послідовність нітратних основ, що повинна утворитися в процесі подвоєння (реплікації) ДНК на базі полінуклеотидного ланцюга АЦТ-ТТГ-ГАТ-ТТТ-АЦТ-ГТГ:

А ТГА-ААЦ-ЦТА-ААА-ТГА-ЦАЦ;

Б ТАА-ТАА-ТАА-ТАА-ААА-ААА-ТАГ;

В ТАЦ-АЦГ-ЦТЦ-АТГ-ГТА-ЦЦТ-ТГЦ;

г ТТТ-ТТТ-ТАТ-АЦА-ЦАЦ-ЦГЦ-ТАА;

Д АГА-ТАГ-ТТА-ТТТ-ТТТ-ЦЦЦ-ЦАЦ;

Е ТГА-ТЦТ-ААА-ГГГ-ТГТ-АТГ-ЦЦЦ.

3. Довжина фрагмента молекули ДНК дорівнює 20,4 нм. Скільки нуклеотидів в цьому фрагменті ?

Розв'язок.

У всіх організмів, крім деяких вірусів, молекула ДНК дволанцюгова, а розмір одного нуклеотиду становить 0,34 нм.

Визначаємо кількість нуклеотидів в цьому фрагменті:

20,4 : 0,34 = 60 (нуклеотидів).

Яким буде нуклеотидний склад ділянки одного ланцюга молекули ДНК, якщо іРНК містить аденіну - 21%, цитозину - 25%, гуаніну - 24% і урацилу - 30%?

У фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності: ААГ-ТЦТ-ТАЦ-ГТА. Який буде другий ланцюг ДНК? Яка маса цього фрагмента ДНК? (Довжина одного нуклеотиду - 0,34 нм, маса - 340 а. о. м.)

4.а) На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в такій послідовності: А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г.
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - А - Т - Ц
Визначте схему структури дволанцюгової молекули ДНК, підрахуйте відсотковий склад нуклеотидів в цьому фрагменті.
(А + Т ) + ( Г + Ц) = 100%
Розв'язок.

Структуру дволанцюгової молекули ДНК визначаємо за принципом комплементарності:

Для визначення відсоткового складу нуклеотидів треба використовувати співвідношення:

Підрахуємо загальну кількість нуклеотидів:

А = 7 ; Т = 7 ; Г = 5 ; Ц = 5. Всього 24 . Визначимо, скільки відсотків припадає на один нуклеотид :

24/ 100 = 1 / х

х = 100 · 1: 24 = 4, 17

Тепер можна розрахувати і кількість нуклеотидів:

24 / 100 = 7 / х ;

х = 100 · 7 : 24 = 29,17 (А і Т);

24 / 100 = 5 / х ;

х = 100 · 5 : 24 = 20,83 (Г і Ц ) .

Можна визначити й іншим способом:

7 · 4,17 = 29,17 (А і Т);

5 · 4,17 = 20,83 (Г і Ц ).

4.б). На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності:
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - Т - А - Ц
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г. Запишіть схему структури дволанцюгової молекули ДНК; поясніть, якою властивістю ДНК при цьому ви керувалися; яка довжина даного фрагмента ДНК. Примітка. Кожен нуклеотид займає 0,34 нм за довжиною ланцюга ДНК.

Розв'язок.

Ділянка одного фрагмента дволанцюгової молекули ДНК виглядає так:

Дволанцюгова молекула ДНК будується за принципом комплементарності (доповнення). Визначаємо довжину даного фрагмента ДНК.
В днк тоже самое, только вместо урацила тимин - 348. Правильные названия нуклеотидов: аденин, тимин (в рнк это урацил) , гуанин, цитозин.
До фрагменту входить 12 нуклеотидів, довжина кожного - 0,34 нм:

0,34 · 12 = 4,08 нм.

У результаті біохімічного аналізу в молекулі іРНК людини виявлено нуклеотидів: 440, які містили гуанін, 325 - аденін, 128 - цитозин, 348 - урацил. Скільки нуклеотидів, що містять аденін, є у фрагменті молекули ДНК, на якій утворилася названа іРНК.
А = 18 ; Т = 18 ; Г = 12 ; Ц = 12 .
Частковий і -РНК гена інсуліну має наступний склад: УУУ - ГУУ - ГАУ - ЦАА - ЦАЦ - УУА - УГУ - ГГГ - УЦА - ЦАЦ. Визначте співвідношення (А + Т) : (Г + Ц) у фрагменті названого гена.

Розв'язок.

Підрахуємо кількість нуклеотидів в ДНК:

(А + Т ) : ( Г + Ц) = (18 + 18 ) : ( 12 + 12) = 36:24.

. У молекулі ДНК виявлено 880 гуанілова нуклеотидів, які складають 22 % від загального числа нуклеотидів в цій ДНК.

Визначте: а ) скільки інших нуклеотидів в цій ДНК? б) яка довжина цього фрагмента?

Розв'язок.

1) І варіант розв'язоку - Σ (Г) = Σ (Ц) = 880 (це 22%);

На частку інших нуклеотидів припадає: 100 % - (22% + 22%) = 56 % , тобто по 28 %;
ІІ варіант розв'язоку
Для обчислення кількості цих нуклеотидів складаємо пропорцію:

22% - 880

28% - х , звідси х = 1120 Σ (А ) = Σ (Т);

880 - 22%

х - 100%

х = ( 880 · 100) : 22;

х = 4000;

(А + Т) = 4000 - (Г + Ц) ;

(А + Т) = 4000 - (880 · 2) ;

(А + Т) = 2240 (нуклеотидів) ;

А = Т = 2240 : 2 = 1120 (нуклеотидів) .

2) для визначення довжини ДНК потрібно дізнатися, скільки всього нуклеотидів міститься в 1 ланцюзі:

(880 + 880 + 1120 + 1120) : 2 = 2000

2000 · 0,34 = 680 (нм).

Задача 7. Дана молекула ДНК з відносною молекулярною масою 69 000, з них 8625 припадає на частку аденілових нуклеотидів. Знайдіть кількість всіх нуклеотидів в цій ДНК. Визначте довжину цього фрагмента .

Розв'язок.

1) 69000 : 345 = 200 ( нуклеотидів в ДНК) ,

8625 : 345 = 25 ( аденілових нуклеотидів в цій ДНК) ,

Σ ( Г + Ц) = 200 - ( 25 +25 ) = 150 , тобто їх по 75;

2) 200 нуклеотидів у двох ланцюгах , значить в одній - 100.

100 · 0,34 = 34 (нм).
Розв'язок.
. Ділянка гена має таку послідовність нуклеотидів: ТТТ - ТАЦ - АЦА - ТГТ - ЦАГ. Визначте послідовність нуклеотидів і-РНК і послідовність амінокислот у білковій молекулі, яка синтезується під контролем цього гена .

Розв'язок.

Задача 9.Яку довжину має ген, який кодує інсулін, якщо відомо, що молекула інсуліну має 51 амінокислоту, а відстань між нуклеотидами в ДНК складає 0,34 нм?

Ген - ділянка ДНК, яка несе інформацію про інсулін. Одну амінокислоту кодує 3 нуклеотиди (триплет) ДНК.

Визначаємо кількість нуклеотидів ДНК, які кодують інсулін:

51· 3 = 153 (нуклеотиди)

Розраховуємо довжину цього гену:
А + Т = 18% + 20% = 38%, Г + Ц = 28% + 34% = 62%.
0,34 · 153 = 52,02 (нм).
А + Т = 20% + 18% = 38%, Г + Ц = 34% + 28% = 62%.
. Дослідження показали, що в і-РНК міститься 34% гуаніну, 18% урацилу, 28% цитозину, 20% аденіну. Визначте відсотковий склад азотистих основ на ділянці ДНК, яка є мтрицею для данної і-РНК.
16.09.2020 р. Тема:Вуглеводи.
Відомо, що 34% гуаніну в і-РНК, тоді в ДНК ланцюзі (кодуючій) буде 34% цитозину, відповідно, 18% урацилу - 18% аденіну, 28% цитозину - 28% гуаніну, 20% аденіну - 20% тиміну (за принцепом комплементарності). А + Т та Г + Ц у кодуючій складає:

У некодуючому ланцюзі ДНК добуткові показники будуть такі ж самі, тільки відсоток окремих основ беде оборотній:

В обох ланцюгах у парах комплементарних основ буде донакова кількість, тобто А = Т = 19%, Г = Ц = 31%.

- Опрацюйте презентацію та запишіть короткий конспект уроку.

Які елементи входять до складу білка?

Яка частина амінокислоти називається радикалом?

Чим замінні амінокислоти відрізняються від незамінних?

Які взаємодії називають гідрофільно-гідрофобними?

Які білки називаються простими, а які складними?

Ферменти. Властивості, механізм дії, класифікація.

Ферменти - це біологічні каталізатори, здатні прискорювати хімічні реакції в клітині в десятки тисяч разів. Вивчає ферменти наука ензимологія.

Основні властивості ферментів: усі ферменти - глобулярні білки; вони збільшують швидкість реакції, але самі в цій реакції не витрачаються;

ферменти високо специфічні: один фермент може каталізувати тільки одну реакцію;їх присутність не впливає ні на властивості, ні на природу кінцевого продукту (або продуктів) реакції;фермент завжди більший за субстрат (або субстрати), з якими він взаємодіє;

фермент взаємодіє з субстратом за допомогою активного центру - спеціальної ділянки, яка за формою відповідає субстратові;дуже мала кількість ферменту викликає перетворення великих кількостей субстрату;активність ферментів залежить від рН середовища, температури, тиску і від концентрацій як субстрату, так і самого ферменту; фермент-субстратний комплекс здатний знижувати енергію активації реакції (тобто робити меншою енергію початку реакції), саме це і дозволяє ферменту прискорити перебіг реакції.

- Механізм дії ферментів.

Є дві гіпотези, що пояснюють, як діють ферменти. Одна з них називається гіпотезою "ключа і замка", а інша - гіпотезою "руки і рукавички".

Згідно з періною, субстрат є "ключем", який точно підходить до "замка" - ферменту. Найважливішою частиною "замка" є активний центр. Саме з ним і зв'язується субстрат, оскільки форма субстрату відповідає формі активного центру. Утворюється фермент-субстратний комплекс. Це активований стан, який веде до утворення продуктів реакції. Продукти, що утворилися, за формою вже не відповідають активному центру. Вони відділяються від нього (надходять в оточуюче середовище), після чого активний центр, що звільнився, може приймати нові молекули субстрату.

Згідно з гіпотезою "руки і рукавички" активний центр не жорстко підходить до субстрату. Субстрат викликає якісь зміни в активному центрі, як рукавичка дещо змінюється, будучи на ді-тою на руку. Цю гіпотезу називають ще гіпотезою індукованої (тобто викликаної) відповідності.

(При дефіциті часу гіпотезу "руки і рукавички" можна опустити.)

Багатьом ферментам для роботи потрібна небілкова частина. Це можуть бути невеликі органічні молекули, деякі з них близькі до вітамінів.

Основні функції ферментів - це зниження активації енергії, тим самим підняття швидкості реакції.

Основні властивості ферментів:

Будучи білками ферменти мають всі іх властивості

Деякі ферменти мають не білкову частину (кофермент)

специфічність (субстрат-, реакція-, регіональна-, стереоспецифічність).

чутливість (температура, pH- середовище, іоноконцентрація).

чутливіші за інші хімічні каталізатори

дія у водному та низькотемпературному середовищі.

Класифікація ферментів відбувається за допомогою каталізованих ними типів реакції:

Оксидоредуктаз - окисно- відновні реакції.

Трансфераза - перенесення хімічних груп

Гідролізи - гідролітичні розщеплення зв'язків.

Ліази - негідролітичні розщеплення зв'язків

Ізомерази - взаємоперетворення різних ізомерів

Лігази - з'єднання молекул за допомогою енергії АТФ

Деякі чинники, що впливають на активність ферментів:

Концентрація ферменту.

Концентрація субстрату.

pH-середовище.

Температура.

Інгібітори, активатори.

Зі збільшенням концентрації ферментів швидкість реакції зростає. Якщо ця концентрація стала то зі збільшенням концентрації субстрату швидкість реакції змінюється. Швидкість реакції також залежить від:

- pH- середовища. Для більшості ферментів визначено оптимальне pH-середовище при якому вони максимально активні (виняток пр.: пепсин в шлунку pH 1,5-2,2).

-Температури - найважливіший фактор зміни швидкості реакції. Оптимальна температура для реакції ферментів (приблизно 37°C).

Серед речовин які впливають на активність ферментів. Є такі, що збільшують швидкість реакції (активатори) та такі, що гальмують її (інгібітори). Інгібітори можуть бути поділені на оборотні (реверсивні) та необоротні (ірреверсивні).

Більша частина ферментних активаторів - катіони ( залізо, магнезій, цинк, калій, натрій, т. інші ). На активність одних ферментів впливає концентрація солей, інші не чутливі до присутності іонів.

Лабораторне дослідження "Вивчення властивостей ферментів" Робочий зошит

1)Переконайтеся в наявності каталази. Для цього розімніть одну горошину гороха і нанесіть на неї декілька крапель пероксиду водню.

2)Зніміть з гороху шкірку і перевірте на каталазу окремо шкірку і сім'ядолі.

3)Поставте дві пробірки з дистильованою водою, на водяну баню з температурою 40 °С.

4)Прокип'ятіть в окремій пробірці три цілі горошини, а потім помістіть їх в одну з пробірок на водяній бані.

5)В іншу пробірку на водяній бані покладіть три горошини, що не зазнавали кип'ячення.

6)Перевірте кожну з горошин на каталазну активність.

7)Якщо є можливість, то повторіть той же експеримент при температурі 50, 60, 70, 80, 100 °С (можна це зробити в групах).

8)Зафіксуйте спостереження і поясніть отримані результати.

Контрольні запитання

1. Які основні біологічні функції білків?

2. У чому полягає захисна функція білків?

3. Чим визначається рухова функція білків?

4. Що собою становлять ферменти?

5. Які функції виконують ферменти?

6. Завдяки чому ферменти здатні виконувати свої функції?

7. Завдяки яким властивостям білків живі організми здатні сприймати

подразники?

7.Підбиття підсумків уроку

Поміркуйте:

Чому без участі ферментів перебіг більшості біохімічних процесів у клітині був би неможливим?

У результаті ферментативних реакцій, на відміну від безфер-ментних, не утворюються побічні продукти, тобто спостерігається майже 100й вихід кінцевого продукту. Яке це має значення для нормального функціонування організму?

Урок №68. Контрольна робота за ІІ семестр.

Домашнє завдання активне!

Завдання необхідно виконати до 26 травня 17:00.

Урок №67. Семінар. Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства.

- Підготуйте повідомлення (письмово), презентацію чи реферат на тему: "Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства", чи "Гентаври - хто вони ?"

Перегляньте відео за посиланнями:

Ви вже знаєте, що таке біотехнології. Як давно люди використовують біотехнології? Які методи відносять до цієї галузі? Яке значення в житті людини відіграють виробництва, що застосовують методи біотехнології?

Дуже цікаво провести порівняння технологій створення ГМО і технологій класичної селекції.

Порівняння класичних і сучасних біотехнологій

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Використовується не менше як 10 тисяч років (із застосуванням штучного мутагенезу не менше ніж 80 років)

Використовується понад 30 років

Працює одразу з кількома тисячами генів

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Потребує значного часу для виведення нових форм

Потребує меншого часу для виведення нових форм

Проблеми та перспективи використання технології генетичної інженерії

Питання про перспективу використання генної інженерії під час вирощування сільськогосподарської сировини продовжує спричиняти серйозні суперечки серед дослідників і споживачів. Серед позитивних аргументів - підвищена врожайність, екологічні переваги, захист від шкідників. З іншого боку - непевність частини споживачів у безпечності нових технологій.

Теоретично негативний вплив, наприклад, трансгенних рослин на інші організми можливий через наявність у організмі рослин біологічно активних речовин (інсектициди, фунгіциди та ін.). Вплив цих речовин може бути прямої або опосередкованої дії через трофічні ланцюги. Однак до сьогодні достовірних експериментальних даних про негативний вплив трансгенних рослин, стійких до шкідників, на нецільові організми не отримано.

Мал. 57.1. Золотий рис (генетично модифікований сорт, який містить багато бета-каротину) порівняно зі звичайним рисом

Також за 30 років досліджень не було виявлено достовірних експериментальних даних щодо негативного впливу ГМО на тих, хто споживав їх у їжу.

У Європі модифіковані рослини сої та кукурудзи для виготовлення харчових продуктів дозволено з 1997 року, а харчові ферменти, добавки, одержані в результаті генної інженерії, використовують понад двадцять років. Слід відмітити, що ГМО-продукти є дешевшими, ніж продукти звичайної селекції, і можуть містити корисні для людей сполуки. Так, генетично модифікований сорт рису (золотий рис) містить значну кількість бета-каротину (мал. 57.1).

Застосування в наукових дослідженнях

Генетична інженерія надзвичайно широко використовується в сучасній біології та медицині. Вона стала одним з головних інструментів як науки, так і виробництва. У наукових дослідженнях генетична інженерія дозволяє цілеспрямовано "вимикати" потрібні гени. Це допомагає досліджувати їхні функції. Також можна вводити в організм ген, якого він не мав раніше, і попередньо тестувати наслідки застосування нових технологій.

Важливі результати з допомогою цієї методики можна отримати в галузі аналізу шляхів реалізації генетичної інформації. Більшість генів еукаріотів можуть синтезувати кілька варіантів білків, і розібратися в роботі цього механізму можна тільки за допомогою генетичної інженерії.

Виробництво лікарських препаратів

Без генетично модифікованих організмів, які виробляють лікарські препарати, наразі важко уявити сучасну медицину. Деякі препарати просто неможливо отримати в інший спосіб. Використовують такі ліки вже досить давно. З 1982 року розпочалося масове застосування інсуліну, виробленого генетично модифікованою бактерією. Ген людського інсуліну згадуваній бактерії дістався штучно. До цього в лікуванні діабету використовували інсулін свиней, який часто спричиняв ускладнення й алергічні реакції.

Крім інсуліну, за допомогою генетично модифікованих організмів виробляють гормон росту, інтерферон, препарати для лікування інфаркту міокарда, препарати для лікування муковісцидозу, низки форм раку та інших захворювань.

Активно використовують технології генетичної інженерії для діагностики захворювань. Діагностувати таким чином можна інфекційні, спадкові захворювання, а також різні форми раку.

Ця діагностика ґрунтується на розпізнаванні специфічних ділянок нуклеїнових кислот - ДНК або РНК. Такий метод має дуже велику чутливість і високу надійність.

Генна терапія - це сукупність технологій, яка забезпечує внесення змін у генетичний апарат соматичних клітин людини. Головне її призначення - лікування спадкових захворювань. Основна ідея - замінити дефектний ген у клітинах на нормальний. Для цього з організму спочатку виділяють клітини, вводять у них здоровий ген і поміщають клітини назад (мал. 57.2). Таку терапію проводять, наприклад, для гена тимідинкінази у людей з тяжкою формою імунодефіциту.

Мал. 57.2. Схема генної терапії

Генна терапія вже має приклади успішного застосування, але поки що всі ці дослідження проводять як експериментальні. Адже технологія є складною й потребує докладного вивчення можливих ризиків і негативних наслідків.

Використання в сільському господарстві

У сільському господарстві генетично модифіковані рослини в комерційних масштабах використовують з 1994 року. Основний напрям використання - отримання рослин з підвищеною стійкістю до захворювань, шкідників або природних умов. Важливим напрямом є також отримання плодів з покращеною здатністю до зберігання. А найбільш перспективним напрямом використання у тваринництві є отримання молока від генно модифікованих тварин. Це молоко може містити дорогі або рідкісні білки, які застосовують у медицині, але які неможливо виробити за допомогою бактерій.

Першу успішну генну терапію для людини було проведено 14 вересня 1990 року. Із цього ж року почав виходити журнал "Генна терапія людини".

Найбільш перспективними напрямами використання генетичної інженерії в сучасній біотехнології й медицині є виробництво лікарських препаратів, генна терапія, діагностика захворювань і виробництво сільськогосподарської продукції. Трансгенні організми можуть мати велике значення для підвищення ефективності сільського господарства та під час досліджень у галузі молекулярної біології. За 30 років досліджень не було отримано достовірних даних щодо негативного впливу ГМО на людину та інші види живих організмів.

1. Як досягнення генетичної інженерії використовують: а) у наукових дослідженнях; б) у медицині; в) у сільському господарстві? 2. Які переваги порівняно з класичною селекцією має технологія отримання ГМО? 3. Порівняйте технології класичної селекції і технології створення ГМО. 4*. Які біологічні та екологічні проблеми можуть виникнути через використання ГМО? 5*. Які морально-етичні проблеми можуть виникнути під час використання технологій генетичної інженерії? 6*. Чи може людство обійтися без використання технологій генетичної інженерії? Відповідь обґрунтуйте.

Урок №65. Тема: Традиційні напрямки біотехнологій .

Мета: розглянути основні напрямки сучасної біотехнології, з'ясувати їх значення для суспільства та перспективи розвитку.

" XXI століття - золоте століття біології"

Без знань цієї науки люди ніколи б не отримали такі продукти як хліб, сир, вино. Невідомі людству залишилися б вітаміни та антибіотики.

- Спробуйте здогадатися, про яку науку йдеться мова? Проблемне запитання: (Біотехнологія) перегляд відеоуроку.

Біотехнологія - наука про використання біологічних об'єктів і хіміко-біологічних процесів у промисловому виробництві, с/г, енергетиці та медицині.

1. Методи біотехнології

1. Завдання біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

2. Досягнення біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

Усім успіхів та здоров'я!

Урок №64. Тема уроку: "Введення в культуру рослин. Одомашнення тварин . Селекція."

Виконайте завдання (заповніть письмо таблиці) в підручнику на стор.263 і стор. 267.

ПЛАН * Селекція як прикладна галузь біології * Методи селекції * Штучний добір * Гібридизація, системи гібридизації * Штучний мутагенез та методи генної

-привернути увагу громадськості до екологічної ситуації, стану навколишнього середовища;

-навчитися встановлювати причини погіршення стану довкілля та прогнозувати його наслідки;

-виховувати відповідальне ставлення до природи і свого здоров'я;

-мотивувати необхідність поведінкової діяльності щодо покращення стану довкілля.

-зібрати і обробити інформацію про антропогенний та техногенний вплив на екосистеми;

- ознайомитися із найпростішою методикою проведення спостережень та дослідів у природі;

-формувати вміння теоретично обгрунтовувати зібраний матеріал;

-навчитися виконувати проектно-дослідницьку діяльність;

-набути навиків самостійної роботи з великими об'єктами інформації;

-розробити форму представлення результатів проекту;

-привернути увагу батьків і громадськості до екологічно чистого мікрорайону школи.

-збір і уточнення інформації;

Саме тому епіграфом нашого уроку будуть такі слова: " Природа, в якій вам, молодим, доведеться жити, забруднюється, піддається руйнуванню, знищується. Чи багатьом із вас пощастило бачити прозору річкову воду, чистий пісок, насолоджуватися тишею без ревіння моторів, дихати чистим повітрям без домішок бензину, мазуту, пестицидів? Ваше майбутнє може стати жахливим, якщо не почати негайно лікувати цю проказу. Настав наш час діяти." (Гарун Тазієв)

Проблемне питання . В зоопарку міста Лейпцига (Німеччина) відвідувачів зустрічає напис на клітці "Найстрашніший звір у світі" і в ній лише дзеркало. Чому? Кого бачать люди?

(Про людину, тому що людина не завжди правильно поводиться, порушує закони екології, цілісність природних екосистем, забруднює навколишнє середовище, змінює умови існування живих організмів, що призводить до різних порушень екологічної рівноваги і навіть екологічних лих і катастроф. Людина повинна навчитися грамотно господарювати на землі.) Чому людину назвали найстрашнішим звіром у світі?

- Сьогодні ми на перше місце поставимо людини і головне питання семінару: вплив людини на навколишнє середовище і як середовище впливає на неї.

А далі на основі підготовлених і прослуханих матеріалів нам належить проаналізувати різні екологічні ситуації, передбачити наслідки, знайти вихід з цих ситуацій.

- Підберіть інформацію в Інтернеті та інших друкованих виданнях, проаналізуйте, систематизуйте по темах.

Урок №62. Тема: Захист і збереження біосфери, основні заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Урок № 61. Тема: Біосфера як цілісна система.

Мета: розглянути особливості кругообігу речовин і потоку енергії в екосистемах та вплив людської діяльності на ці процеси, порівняти продуктивність різних екосистем; розвивати навички аналізу й синтезу інформації; виховувати розуміння єдності всього живого на нашій планеті.

Біосфера - екологічна система, межі якої зумовлені життєдіяльністю організмів.

Жива речовина виконує такі функції:

У біосфері відбувається постійний кругообіг елементів, які переходять від організму до організму, у неживу природу і знову до організму.

Кругообіг Оксисену. Оксиген поширений у живих організмах у складі хімічних сполук, а в атмосфері він представлений двома простими речовинами - киснем O2 і озоном O3. Кисень потрапляє в атмосферу внаслідок фотосинтезу, коли виділяється як побічний продукт фотохімічної реакції. Озон утворюється у верхніх шарах атмосфери внаслідок поглинання киснем ультрафіолетового випромінювання Сонця. Живі організми використовують кисень у процесі дихання для окиснення органічних сполук до карбон(ІУ) оксиду й води, які потім знову можуть використовуватися у процесі фотосинтезу.

Кругообіг Карбону. Природні сполуки, до складу яких входить Карбон, постійно зазнають змін, унаслідок яких здійснюється кругообіг Карбону. Важлива роль у кругообігу Карбону належить карбон(IV) оксиду, який входить до складу атмосфери. Цей газ надходить в атмосферу внаслідок багатьох процесів -виверження вулканів, горіння палива, розкладання вапняку, дихання живих організмів, процесів бродіння і гниття. З повітря СO2 у значних кількостях поглинається наземними рослинами та фітопланктоном Світового океану. Процес поглинання СO2 відбувається тільки на світлі - фотосинтез, унаслідок якого утворюються органічні сполуки, що містять Карбон. Із рослин, які поїдаються тваринами, Карбон переходить у тваринні організми. Тварини виділяють Карбон у вигляді вуглекислого газу під час дихання. Рослини і тварини з часом відмирають, починають гнити, окислюватись і частково перетворюватися на СO2, що повертається у повітря й знову поглинається рослинами. А частково рослинні та тваринні рештки у ґрунті перетворюються на горючі копалини - кам'яне вугілля, нафту, природний газ. Горючі копалини використовують як паливо, внаслідок згоряння якого СO2 знову повертається в атмосферу.

Урок 59. Тема: Структура екосистем та їх властивості.

- Опрацюйте презентацію та параграф, зробіть конспект, випишіть основні поняття

-Розв'яжіть задачу:
Задача . Маса сіна з 1 м2 лугу становить 200 г, а з вико-вівсяного поля - 500г. Використавши правило екологічної піраміди, визначте, яка площа лугу необхідна, щоб прогодувати протягом року одну людину масою 52 кг (із них 63% становить вода), якщо ланцюг живлення має вигляд: трава → корова → людина. Яка площа вико-вівсяного поля необхідна для цього?

2. Опрацюйте презентацію та теоретичний матеріал який поданий нижще.

3. Занотуйте тему уроку, терміни та схеми.

Як ми ємо , що кожна жива істота займає певну нішу в природі та виконує певні функції, підтримуючи рівновагу в екосистемі.

Вам відомо, як пристосовані тварини до проживання у водному, наземно-повітряному середовищі й у ґрунті. Але місця проживання тварин в одному й тому ж середовищі можуть суттєво відрізнятися за зволоженістю, температурою, освітленістю, а також за тим, які організми живуть поряд.

Екологічні фактори - всі складові навколишнього середовища, що впливають на стан і властивості організмів.

За походженням екологічні фактори поділяють на:

Чинниками неживої природи, або абіотичними чинниками, є світло, температура, вологість, рельєф, вітер, тиск тощо.

В організм тварин вода потрапляє через травний тракт у видів, що п'ють воду; завдяки використанню води, що міститься у продуктах харчування (гризуни, антилопи, американський кенгуровий пацюк); проникненню води через шкірні покриви (жаби); використанню метаболічної води, яка утворюється під час окиснення жирів (верблюди, гризуни, комахи). Втрата води відбувається з випаровуванням через шкірні покриви, з диханням, із сечею та екскрементами.

Більшість тварин - мешканців пустель можуть жити без води, отримуючи її з їжею або на безводний період відкладаючи багато жиру, під час окиснення якого в організмі утворюються молекули води; деякі впадають у літню сплячку (гризуни, черепахи). Багато мешканців пустель рятуються від спеки і втрати вологи, ховаючись на день у норах. Великі ссавці пустель (сайгак, кулан) можуть здійснювати міграції на далекі відстані в пошуках води.

Пристосування верблюдів до середовища існування

Ці ссавці добре пристосовані до життя в суворій і безводній місцевості. Густе хутро призначене для захисту від денної спеки і нічного холоду. На кожній нозі є по два пальці, широка м'яка підошва пристосована для ходіння по піску та дрібному камінню. Пальці у верблюдів озброєні грубими зроговіннями, схожими на нігті (а не копита, як у багатьох інших родів оленеподібних).

Верблюди не пітніють і втрачають малу кількість рідини з випорожненнями. Волога, яка при диханні виділяється з ніздрів, збирається в особливій складці і потрапляє в рот. Верблюд може довго обходитися без води, втрачаючи при цьому до 40 % маси тіла. Діставшись до води, тварина, щоб поповнити запас рідини, може відразу випити до ста літрів.

Одним зі специфічних пристосувань верблюда до життя в пустелі є горби, що являють собою жирові відкладення. Існує досить поширена думка, ніби верблюд може отримувати воду завдяки окисненню жиру, який міститься в горбах. Але справа в тому, що при диханні організм втрачає більше вологи, ніж утворюється при окисненні жирів. Насправді верблюди просто дуже добре переносять зневоднення. Верблюди здатні обходитися без води до двох тижнів, а без їжі - до місяця. Справжнє призначення горбів полягає в іншому: вони служать своєрідним "дахом", що захищає спину верблюда від палючого сонця. Крім того, концентрація всіх жирових запасів організму на спині сприяє кращій тепловіддачі. Верблюди також є добрими плавцями, незважаючи на те, що більшість з них ніколи не бачили жодної водойми.

До них належать впливи живих істот одна на одну, що формуються й виникають як взаємовідносини в популяціях. Це взаємодопомога, паразитизм, конкуренція тощо.

Чинники людської природи, або антропічні , - це чинники, пов'язані з діяльністю людини, яка впливає на стан довкілля.

Наприклад, вирубування лісів, обробіток земель, висушування боліт може суттєво змінити умови всього середовища існування.

2. Закон оптимуму Будь-який екологічний фактор може сприйматися організмом позитивно і негативно, залежно від дози. Найбільш сприятлива доза екологічного фактора, під дією якої вид (чи організм) проявляє максимум життєдіяльності, є оптимальною дозою. Екологи вже давно зазначили, що кожному організмові властива своя оптимальна доза того чи іншого фактора. У цьому полягає однин з аксіоматичних законів екології - закон оптимуму

Живих організмів на нашій планеті дуже багато. Вони відрізняються розмірами, способом живлення, а також місцями проживання. Ці місця називають середовищами існування.

Живі організми населяють чотири основні середовища існування: наземно-повітряне, водне, ґрунтове, а також організмове, тобто тіло інших істот.

Наземно-повітряне середовище за своїми умовами найрізноманітніше. Провідна роль серед факторів неживої природи тут належить освітленню, температурі, вологості, газовому складу атмосфери. Відповідно до цих факторів рослини і тварини мають різноманітні пристосування. Наприклад, серед рослин є добре відомі всім кактуси, у яких листки перетворилися на колючки, стебло товсте і м'ясисте. Кактуси мають добре розвинену кореневу систему, дуже щільну і міцну оболонку, якою вкрите стебло.

повітряного середовища пристосувався кактус таким чином? Проблемне запитання: - Як ви думаєте, до яких умов наземно- ( пристосування до життя при дії високих температур і невеликої кількості

водному середовищі існування провідна роль належить температурі, освітленню, тиску, газовому складу, солоності води, рельєфу дна тощо.

Якщо ви колись пірнали з аквалангом або дивилися підводні зйомки по телевізору, то, звісно, пам'ятаєте, що підводні рослини і водорості найкраще ростуть на невеликій глибині, куди добре проникають сонячні промені. І що далі ви просуваєтесь у глибину, тим темніше стає іменше трапляється рослинність, а потім зовсім зникає.

це верхній родючий шар літосфери (твердої оболонки Землі), утворений внаслідок життєдіяльності різних організмів. Ґрунт становить систему порожнин, розміри яких залежать від діаметра механічних часток, що його складають. Ці порожнини заповнені водою або повітрям. Завдяки наявності вологи умови існування дрібних організмів у ґрунті наближаються до подібних у водоймах. Вологість ґрунту завжди вища, ніж вологість повітря, тому різноманітні організми можуть легше переживати там посушливий період.

У ґрунті є значні запаси органічних речовин, що створює кормову базу для різноманітних організмів.

як середовище існування за своїми властивостями істотно відрізняється від інших. Так, якщо на організми, які живуть на поверхні інших істот, впливають різні чинники довкілля, то на організми, що мешкають усередині організму хазяїна, ці чинники діють лише опосередковано. В ролі господарів можуть виступати будь-які організми - від бактерій до високорозвинутих організмів рослин і тварин. Прикладами можуть стати бактерії паразитів, є численні хвороботворні бактерії. Наприклад, рослини-паразити і напівпаразити - омела, повитиця. Серед тварин-паразитів можна назвати різні види плоских і круглих червів, які живуть у внутрішніх органах людини і тварин. Так, печінковий ціп'як живиться в печінці та жовчних протоках корів, свиней, кролів, іноді трапляється й у внутрішніх органах людини. Широкий стьожак і свинячий ціп'як паразитують у кишечнику людини, спричиняючи погане почуття та схуднення. На поверхні тварин паразитують воші та кліщі.

4. Основні форми біотичних взаємозв'язків (Розповідь вчителями з елементами бесіди)

Паразитизм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування і завдає шкоду іншому виду. Наприклад, гриби-трутовики паразитують на деревах, печінковий сисун - у травній системі людини.

Коменсалізм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування, не завдаючи шкоди іншому виду. Коменсалізм може проявлятися у формах кварти-рантства (оселення на поверхні дерев орхідей, рибка гірчак відкладає ікру у черепашку беззубки річкової) чи нахлібництва (жуки живуть у мурашнику та виманюють їжу в мурашок) та ін.

- форма взаємовідносин, при якій сумісне співіснування є корисним та обов'язковим для обох видів і вони не можуть жити самостійно. Наприклад: гриби і водорості, які утворюють лишайники, комахи (терміти, таргани) і джгутикові найпростіші, рак-самітник і актинії та ін.

- форма взаємовідносин, при якій одні організми поїдають інших. Хижаки є серед тварин (леви, тигри), серед рослин (комахоїдні рослини), серед грибів (хижі гриби, які живляться нематодами). Внутрішньовидове хижацтво називають канібалізмом (наприклад, статевий канібалізм серед павуків).

П риродне середовище було, є і буде незмінним партнером людини в їх повсякденному житті. Ми черпаємо із скриньки природи всі наші багатства. Природа, її краса і велич залишаються нашим головним скарбом, нашою святинею, якій непідвладні час, мода... Ми з вами вже вивчили особливості біорізноманіття, прийшов час познайомитися із надорганізмовими біологічними системами. Арабське народне прислів'я говорить, що у краплині води відбивається Всесвіт.

Сучасні екологічні дослідження здійснюються в таких напрямах: вивчення впливу екологічних чинників на організми (факторальна екологія), дослідження екологічних взаємозв'язків на рівні популяцій (популяційна екологія), пізнання закономірностей існування та роз- витку природних угруповань та біосфери в цілому (біогеоценологія, або синекологія). Як окремий розділ екології синекологію було виділено на Міжнародному ботанічному конгресі у 1910 р. Синекологія - це розділ екології, об'єктом і предме- том пізнання якої є екосистеми та їхні внутрішні й зовнішні зв'язки. А що таке екосистеми?

ЕКОСИСТЕМА - це сукупність популяцій різних видів і неживих компонентів середовища, пов'язаних між собою колообігом речовин та енергії.

Прикладами екосистем є широколистий чи сосновий ліс, природне озеро чи штучний ставок, болото.

Їхні межі не завжди є чіткими і розміри бувають різними, але загальна структура та внутрішні зв'язки завжди подібні.

У цих екосистемах виділяють дві складових частини - неживий компонент і живий компонент.

Основною умовою їхнього існування є колообіг речовин та енергії, які пов'язують між собою неживі компоненти середовища та живі організми.

Так, в екосистемі коралового рифу живу частину представляють бактерії, водорості, молюски, коралові поліпи, риби тощо, а неживу - чинники середовища, якими є вода, повітря, пісок, галька, тепло, світло та ін.

Водорості акумулюють енергію світла й нарощують свою масу, тварини живляться рослинами, рештки рослин і тварин споживають бактерії. Ці дрібні істоти в процесі свого існування здійснюють не помітну нам, але дуже важливу для життя екосистем діяльність: вони перетворюють органічні рештки в мінеральні сполуки, які можуть використовувати рослини.

Природні екосистеми характеризуються стійкістю і цілісністю.

Стійкість підтримується завдяки відтворенню кожного з її компонентів.

Цілісність забезпечується в процесі міжвидової взаємодії під дією зовнішнього середовища.

Різноманітність екосистем (складання таблиці)

(мікроекосистеми) (макрроекосистеми)

Екосистеми за походженням

Природні Штучні

Наведіть по 3 приклади організмів, що називають:
Шановні дев'ятикласники! Працюючи і навчаючись в нестандартних карантинних умовах, ми звикаємо до вір туального спілкування, намагаємось зрозуміти один одного. І це здорово! Головне, сьогодні: згуртованість, організованість і оптимізм. Ми продовжуємо надсилати вам навчальні матеріали, які, сподіваємося, допоможуть кращому засвоєнню інформації, розміщеної не тільки в параграфах підручників. Всі розробки навчальних занять для дистанційного навчання продовжую розміщувати на моєму блозі
Підготувати повідомлення на вибір:

Про види екосистем (ліс, болота, пустелі, луги, степи, поля, парки, сади, річка, океан, море).

Про ланцюг живлення, екологічну піраміду.

Тема 6. Еволюція органічного світу (6 уроків)

# data[].attributes.attachment_link.title
Біологія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -http...

# data[].attributes.body
Урок №43. Тема уроку: «Торгівля в Україні. Світовий ринок товарів та послуг»
Шановні дев’ятикласники, пропоную вам виконати  наступні завдання:
1. Ознайомтесь з матеріалом підручника § 39-40
2. Усно попрацюйте над запитаннями і завданнями в кінці параграфів.
3. Перегляньте презентації та відео до уроку: Світова торгівля на моєму блозі.
4. Попрацюйте з тренувальним тестом на освітній платформі «На урок».
Для цього , відкрийте посилання
join.naurok.ua,
введіть код доступу 963487
можна перейти і за цим посиланням,
https://naurok.com.ua/test/join?gamecode=963487
(обов’язково вказуйте своє прізвище і ім’я повністю)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За підручником "Географія" 9 клас, автори С. Кобернік, Р. Коваленко та сайтом "Готуймося серйозно до ЗНО з географії"

Значення та структура металургійного виробництва

Металургія є одним з найстаріших виробництв у світі. Перші свідчення про виробництво людьми металу було знайдено під час розкопок у різних країнах Європи та Близького Сходу. Давні народи спершу використовували лише самородки металів: срібла, міді, олова, метеоритне залізо. З них виробляли знаряддя праці та зброю. Однак початком справжньої металургії вважають час, коли люди навчилися добувати метали з гірської породи. Тоді з мідних та олов'яних руд, стопивши два метали, одержали перший сплав - бронзу. Значно пізніше почали видобувати залізо з руди. Особливо швидкими темпами металургія стала розвиватися з початком промислових переворотів ХVІІІ ст. Зріс обсяг виробництва металів, вдосконалювалися способи їх добування, підвищувалася якість. Сучасна металургія добуває понад 75 металів і численні сплави на їх основі.

Отже, металургія - система виробництв важкої промисловості, що пов'язані з добуванням металів із руд або металовмісних речовин, а також сплавів з наданням їм необхідних властивостей.

Метали у сучасному світі залишаються важливим матеріалом для виробництва різноманітних інструментів, машин та обладнання. Також зростає використання металів та їх сплавів у будівництві: залізна арматура, залізобетонні конструкції, металопластикові вікна. З високоякісної сталі та сплавів кольорових металів виготовляють столові прибори. Благородні метали використовують у ювелірній справі.

У ХVІІІ-ХХ ст. найбільше застосовувалися сплави заліза - чавун і сталь. Нині металомісткість виробництва зменшується, тому ці матеріали поступово втрачають своє колишнє значення. У зв'язку з розвитком електротехніки, електроніки, робототехніки у сучасну епоху зростає роль кольорових та рідкісноземельних металів, високотехнологічних матеріалів, таких як сплави, леговані й композитні матеріали з металевими матрицями. В авіакосмічній, автомобільній, радіотехнічній, авіаційній, харчовій промисловості, медицині усе частіше використовується металокераміка.

Метали трапляються в природі у вільному стані як самородні достатньо рідко. Такими є золото, платина, іноді срібло, мідь, ртуть, олово. Інші метали у земній корі залягають у вигляді хімічних сполук. Отже, сутність металургійного виробництва полягає у переплавці цих сполук на чисті метали.

Металургія складається з низки послідовних зв'язаних між собою стадій виробничого процесу, починаючи від видобутку сировини і закінчуючи випуском готової продукції - виробів з чорних або кольорових металів та їх сплавів. Металургія складається з трьох взаємопов'язаних виробництв: гірничодобувної промисловості, чорної металургії та кольорової металургії.

Чорна металургія. Комбінування у чорній металургії

Сполуки заліза залишаються важливими матеріалами, що використовують у сучасному господарстві. Чисте залізо м'яке і тому придатне лише для виготовлення прикрас. Те, що ми називаємо залізом, насправді - його сплави з різним вмістом вуглецю - чавун та сталь. Чавун важкий, добре проводить тепло, тому з нього виготовлять батареї опалення, ванни, пательні, а також верстати, деталі для двигунів, сільгоспмашин тощо. Але через високий уміст вуглецю чавун крихкий і розтріскується від удару. Через те частину чавуну переплавляють на різні сорти сталі.

Чорна металургія - складний комплекс виробництв. Провідна роль у ньому належить послідовній металургійній переробці: Існує прокат збагачена залізна руда - чавун - сталь - прокат. Прокат - кінцева продукція металургії, яку одержують на прокатних станах шляхом обробки металу тиском. Так надають йому різної форми. листовий (листи та рулони), сортовий (наприклад, кола, квадрати, кути, балки, залізничні рейки), трубний (труби різного діаметра) та спеціальний або фасонний (колеса, кулі, сталеві канати тощо). Оскільки зазначені послідовні виробництва поєднано у межах одного підприємства, його називають металургійним комбінатом. Паралельно з металургійною переробкою розвивається ряд інших виробництв, які забезпечують основний технологічний процес: коксування вугілля (для одержання високоякісного вуглецевого палива - коксу), виробництво вогнетривких матеріалів (для обкладання печей та форм для розливу металу), флюсів (для очищення металу від шкідливих домішок), феросплавів тощо.

Чорна металургія нині комбінується з підприємствами й іншого профілю, які використовують її кінцеву продукцію або відходи для власного виробництва. Так, типовими супутниками металургії стали теплова енергетика, металомістке машинобудування, хімічна та цементна промисловість. Для чорної металургії також є характерним високий рівень концентрації виробництва, який зумовлений застосуванням обладнання великої по тужності. У ряді країн понад 3/4 чавуну та 2/3 сталі дають величезні металургійні комбінати.

Чорна металургія - дуже матеріаломістке виробництво, яке потребує різної сировини. На виготовлення 1 т чавуну витрачається не менш ніж 1,5 т залізної руди, 1,2-1,5 т коксівного вугілля, понад 0,5 т флюсових вапняків, 150 кг вогнетривкої глини і до 30 м3 води. Для одержання високоякісної сталі з певними властивостями також потрібні легуючі метали: марганець, хром, молібден, нікель, кобальт, ванадій та інші. Оскільки у чорній металургії на сировину й паливо припадає приблизно 85-90 % витрат, у минулому єдиним чинником розміщення металургійних комбінатів був поєднання покладів залізної руди та коксівного вугілля. Протягом тривалого часу більшість центрів чорної металургії формувалась у межах вугільних басейнів Європи, США, Росії. В інших місцях складалися металургійні райони сировинний. Найвдалішим вважалося територіальне біля потужних родовищ залізних руд. Сировину, якої бракувало, довозили.

У наш час завдяки новим більш прогресивним технологіям плавлення сталі матеріаломісткість виробництва у ряді країн знижується. До того ж у високорозвинутих країнах виснажуються власні ресурси. Усе це привело доспорудження нових комбінатів водний транспорт. з орієнтуванням на транспортний чинник, найчастіше - "Припортова" чорна металургія склалася в тих країнах, які або забезпечені недостатньо власною сировиною, або зо рієнтовані на експорт чавуну та сталі на світовий ринок.

На початку ХХІ ст. близько 80% сталі виплавляється на підприємствах з повним металургійним циклом, що складається з послідовних стадій: виплавляння чавуну в доменній печі, сталеплавильного та прокатного виробництва. Існує також бездоменна металургія , яка дає змогу одержувати високоякісну сталь, обминаючи стадію доменного виробництва. При цьому зникає необхідність у ряді виробництв, що здешевлює кінцеву продукцію й сприяє зменшенню шкідливих викидів у атмосферу. Зростає роль до споживача металу. переробної металургії, яка плавить вторинні метали з металобрухту. Такі підприємства наближені

Унаслідок науково-технічного прогресу удосконалилися Найбільш прогресивним є технології виплавлення сталі. У попередні століття домінував старий мартенівський спосіб, який потребував багато коксового палива, а процес тривав 5-12 год. Нині за такою ж застарілою й неекологічною технологією виплавляють лише близько 7% сталі у світі. Україна майже повністю відмовилася від подібної технології. Серед провідних країн світу в наш час домінує конвертерний тип виробництва, що дає понад половину сталі. Замість коксу конвертер продувають киснем, який підтримує високу температуру плавлення, що триває усього 35-60 хв. електродуговий спосіб, за якого плавлення відбувається за рахунок електроенергії. Ця передова технологія, яка нині дає 41% сталі, уможливлює без шкоди для довкілля швидке виплавляння високоякісної сталі. У 2012 р. у місті Дніпрі був уведений у експлуатацію сучасний електросталеплавильний завод, що належить компанії "Інтерпайп".

Кольорова металургія: технології виробництва

З розвитком наукомісткого виробництва кольорові метали набувають особливого значення. Нині у господарстві найбільше використовують мідь та алюміній. Часто кольорові метали застосовують у сплавах. Найбільш вживані сплави міді: бронза (спав міді з оловом), латунь (міді з цинком), мельхіор (міді з нікелем), дюралюміній (міді з алюмінієм). Видобутком та збагаченням руд кольоро вих металів, а також їх переплавленням у метали та сплави займається кольорова металургія.

Виробничий цикл кольорових металів у цілому подібний до чорної металургії. Металургійна переробка включає такі послідовні стадії: збагачення руди - плавлення чорнового металу - рафінування (очищення) - прокат. Оскільки концентрація кольорових металів у гірських породах незначна, їх виробництво є матеріаломістким. Рафінування металу потребує значних витрат електроенергії. Тому поєднання чинників сировини та енергії особливо сприятливе для розміщення підприємств кольорової металургії.
ВИРОБНИЦТВО КОЛЬОРОВИХ МЕТАЛІВ ВИРОБНИЦТВО АЛЮМІНІЮ

Чинники розміщення кольорової металургії

За фізичними властивостями та технологією добування виокремлюють металургію важких (мідь, нікель, свинець, цинк, олово, ртуть) та легких (алюміній, титан, магній) металів.

Виробництво важких металів потребує великої кількості сировини та відносно незначних витрат електроенергії. Через низький вміст корисної речовини у рудах цих металів перевозити велику кількість руди на значні відстані від родовищ нерентабельно. Наприклад, на 1 т олова потрібно 300 т руди, міді - 20-150 т, цинку - 20-50 т. Тому центри виплавлення важких металів поєднуються з родовищами видобутку сировини. Такі метали часто виплавляють у країнах, що розвиваються.

Для добування легких металів потрібно занадто багато електроенергії під час рафінування. Зокрема, для виплавлення 1 т титану витрача ється 30-60 тис. кВт · год електроенергії, магнію - 18-22 тис. кВт · год. Тому руди легких металів видобувають в одних місцях, а підприємства з їх переплавлення споруджені в інших - біля електростанцій. Легкі метали плавлять переважно високорозвинуті країни, де генерується велика кількість електроенергії.

Металургія алюмінію має певні особливості у своєму розміщенні. У земній корі алюміній - найпоширеніший метал, проте промислова концентрація його у породі трапляється рідко. Тому спочатку із бокситів (найбільш якісної алюмінієвої руди) вилучають глинозем, на виробництво якого витрачається 4-8 т руди, 6 т вапняків та 0,5 т соди. Це виробництво наближене до сировини. Потім з глинозему плавлять металевий алюміній. Ця стадія вимагає значних витрат електроенергії - 17 тис.кВт·год. Тому найчастіше бувають територіально роз'єднані дві стадії алюмінієвої промисловості: виробництво глинозему тяжіє до сировини, а виплавлення металево го алюмінію - до електростанцій.

Екологічні проблеми металургії

Металургія належить до найбільш неекологічних виробництв. Кожна стадія переробки сировини негативно впливає на довкілля. Під час видобутку руд відкритим способом утворюються кар'єри, які знищують природні екосистеми. Часто вони призводять до зниження рівня підземних вод. Збагачення руд супроводжується нагромадженням на земній поверхні великої кількості пустої породи. Під час роботи металургійних підприємств у повітря потрапляє велика кількість отруйних речовин, зокрема сполуки Нітрогену (гази рудого кольору, так звані лися чі хвости) та Сульфуру. Внаслідок їх взаємодії з водяною парою випадають кислотні дощі. Відходи виробництв також забруднюють водойми та ґрунти.

Головним шляхом розв'язування екологічних проблем металургії є впровадження нових технологій плавлення металу, що дає змогу зменшити викиди шкідливих речовин у навколишнє середовище. Комплексне використання сировини уможливить використовування відходів металургії як сировини для інших виробництв. Наприклад, коксовий газ - для синтезу азотних добрив, шлаки доменного виробництва - для цементної промисло вості, сполуки Сульфуру - для синтезу сульфатної кислоти.

Електроенергетика світу
Значення електроенергетики. Без електроенергії не працювало б жодне підприємство, не літали б літаки, зупинилися б автомобілі та потяги. Наші оселі, вулиці міст та сіл увечері поринали б у темряву. Без електроенергії ми не змогли б слухати музику, дивитися телебачення, працювати на комп'ютері, користуватися мобільними телефонами. Нині найбільшими споживачами електроенергії є промисловість (65%), транспорт і сільське господарство (по 10%), будівництво, побут та інші сфери.

Електроенергетика - виробництво важкої промисловості, що продукує електроенергію та передає її до споживача через лінії електропередачі (ЛЕП).

Це капіталомістке виробництво, яке потребує великих вкладень коштів у його розвиток. Вона розвивається найбільш динамічно у всіх країнах світу, тому належить до "авангардної трійки" виробництв разом з машинобудуванням та хімічною промисловістю. Без її розвитку неможливий подальший науково-технічний прогрес у суспільстві. У багатьох країнах світу розвиток електроенергетики фінансується за рахунок державних коштів. В одних країнах основна частина електроенергетичних потужностей належить державі (зокрема, у Франції, Великій Британії, Італії), в інших - приватним компаніям (як у США та Японії). Є країни, де виробництво електроенергії контролюється змішаними компаніями за участі держави (наприклад, ФРН, Іспанія, Україна).

Упродовж ХХ - початку ХХІ ст. споживання електроенергії на планеті зросло у 15 разів, а потреби в ній подвоюються кожні 12-14 років. У наш час важливим завданням є ощадливе ставлення до паливно-енергетичних ресурсів та електроенергії через проведення на державному та побутовому рівнях політики енергозбереження.

Енергозбереження - комплекс заходів з раціонального використання та економних витрат палива та енергії.

Енергозбереження стосується організаційних, правових, виробничих, наукових, економічних, технічних та інших напрямів. Це важлива державна задача зі збереження ресурсів, яка дасть змогу відкласти вичерпання паливно-енергетичних ресурсів; країнам, що мають обмежені їх запаси, зменшити імпорт; зменшити собівартість продукції, що виробляється, і тим збільшити її конкурентоспроможність. Заощаджені на енергозбереженні кошти можна спрямувати на соціальний розвиток, охорону природи, розвиток інфраструктури тощо.

У наш час електроенергія виробляється здебільшого за рахунок невідновлюваних джерел: переважно вугілля, нафтопродуктів (мазуту), природного газу. З відновлюваних джерел енергії (ВДЕ) найбільше значення має гідроенергетика, що використовує енергію водного потоку річок. Щоправда, економічний гідропотенціал планети використовується лише на 17%. У Європі цей показник значно вищий - 80%. Почато використання дійсно невичерпних ресурсів: енергії Сонця, вітру, припливів, внутрішньої теплоти Землі, хвиль тощо. Електроенергію виробляють на електростанціях. До традиційних типів електростанцій належать теплові електростанції (ТЕС), гідравлічні (ГЕС) та атомні (АЕС).

Існує кілька видів ТЕС: паро- та газотурбінні, дизельні, парогазові, які використовують різні види палива: вугілля, газ, мазут тощо. Частіше працюють паротурбінні ТЕС, що використовують тверде паливо, зазвичай вугілля.

Залежно від технології виробництва електроенергії існують конденсаційні електростанції (КЕС) та теплоелектроцентралі (ТЕЦ).

Конденсаційні електростанції (КЕС) виробляють багато електроенергії. При цьому відпрацьована пара, пройшовши турбіну, охолоджується, конденсується й знову надходить у котел. Часто споруджують дуже потужні КЕС (понад 2 млн кВт), застосовуючи концентрацію як просторову форму організації виробництва. Вони обслуговують великі території. Такі електростанції є ресурсозатратними та неекологічними. Найбільшої шкоди середовищу завдають електростанції, що працюють на вугіллі. За добу вони спалюють 10-20 тис. тонн твердого палива. Для перевезення такої кількості вугілля потрібно близько 1500 товарних вагонів. Під час спалювання вугілля у повітря викидається значна кількість сполук Сульфуру, що спричиняє при сполученні з парами води кислотні дощі, в також виділення вуглекислого газу.

Найголовнішим чинником розміщення ТЕС є споживач. Оскільки електроенергію транспортувати на великі відстані нерентабельно, ТЕС споруджують у великих промислових районах, де потреба в електроенергії є найбільшою. При цьому збагачене вугілля перевозять до електростанцій на чималі відстані. У країнах, які мають значні поклади вугілля, потужні ТЕС також орієнтуються на чинник сировини, тобто на місця цих розробок. Наприклад, на базі донецького вугілля працює ряд таких електростанцій. Найбільші ТЕС у Німеччині, США, Росії, Казахстані також працюють біля джерел сировини.

Теплоелектроцентралі (ТЕЦ) є результатом комбінування, забезпечуючи поєднання двох виробництв: електроенергії та гарячої води для опалення приміщень. Відпрацьована пара при цьому не охолоджується, а як відходи виробництва опалює приміщення холодної пори року. Оскільки гарячу воду транспортувати через її швидке охолодження на відстань більш ніж 20 км не можна, ТЕЦ будують у великих містах, орієнтуючись на чинник споживача.

Гідравлічні електростанції (ГЕС). Гідроелектростанції використовують як джерело енергії рух потоку води, зазвичай у руслі річки. Хоч гідроенергію як механічну люди використовують здавна (згадайте водяні млини), для одержання електричної енергії річки почали використовувати лише у ХІХ ст. Під час зведення ГЕС, щоб створити напір води, будують з ґрунту або бетону греблю із засувками, яка перекриває річку. Перед греблею річка розливається, утворюючи водосховище. У греблі монтують гідравлічні турбіни. Для того щоб запрацювала така електростанція, потік води має рушити крізь вузькі отвори в греблі й почати обертати гідротурбіну, перетворюючи механічну роботу в електричну енергію. Для зупинення турбіни закривають засувки в греблі. Біля великих міст, де попит на електроенергію зростає (особливо зранку, увечері та вночі), для покриття пікових потреб поряд з ГЕС зводять додатково гідроакумулятивну електростанцію (ГАЕС) . Вона являє собою два басейни на різних рівнях. У міжпіковий час станція працює в насосному режимі, перекачуючи воду з нижнього басейну до верхнього, акумулюючи водний потік. У години пік ГАЕС виробляє дорогу пікову електроенергію за рахунок водного потоку, що падає з верхнього басейну в нижній, обертаючи гідротурбіну. Гідроенергетика має певні переваги та великі перспективи розвитку у світі. Хоча ГЕС вирізняється тривалістю спорудження та високою собівартістю будівельних робіт, така станція є простою в експлуатації та дає достатньо дешеву електроенергію. Її собівартість у 4 рази менша, ніж на аналогічній за потужністю ТЕС. Будувати ГЕС найвигідніше на річках з великими падінням та похилом річища. ГЕС використовують невичерпне джерело енергії й водночас не забруднюють навколишнє середовище. Однак їх екологічність є суперечливою. Через створення водосховищ виникає низка проблем: затоплюються родючі землі, руйнуються береги, змінюється рівень ґрунтових вод, застоюється та цвіте вода, що приводить до загибелі риби. Попри усі переваги масштаби гідроенергетичного будівництва та частка ГЕС в енергопостачанні світу постійно зменшуються. Це пояснюється швидшими темпами спорудження ТЕС, які меншою мірою залежать від прив'язки до певної території. ГЕС же можна споруджувати лише на річках.

Атомні електростанції (АЕС). Атомна енергетика з'явилася у середині ХХ ст. внаслідок науково-технічної революції, яка дала змогу використовувати енергію розпаду радіоактивних речовин у мирних цілях. Вона є незамінною для країн з обмеженими енергоресурсами. За сучасних технологій і дотримання норм безпеки АЕС відіграють значну роль в енергозабезпеченні високорозвинутих країн та деяких країн, що розвиваються.

Принципи роботи АЕС і ТЕС подібні. Лише замість мінерального палива використовується ядерне. Сировиною для виробництва "елементів живлення" для АЕС є збагачений Уран-235 або Плутоній-239. Атомна енергетика дуже потужна. 1 кг урану виділяє стільки само теплоти, як при спалюванні 2,5 тис. тонн кам'яного вугілля. Генератором енергії на АЕС є ядерний реактор - агрегат, у якому відбувається керована ядерна реакція. Величезна кількість теплоти, яка виділяється в ньому в результаті реакції радіоактивного розпаду, нагріває воду в котлах, утворюється пара, що обертає турбіну.

Ядерне паливо легко транспортується, тому АЕС розташовують незалежно від сировинного чинника. Їх споруджують, орієнтуючись на споживача, у районах з дефіцитом паливних ресурсів. Оскільки АЕС дуже водомісткі, їх споруджують біля джерел водопостачання, зазвичай біля річок. Багато води потрібно для охолодження водяної пари у конденсаторі для повторного її використання. Навколо АЕС створюють зону спостереження для моніторингу радіаційної ситуації. У радіусі 3 км навколо станції існує санітарно-захисна зона, у якій заборонено проживання людей та обмежено сільськогосподарську діяльність.

Чорнобильська трагедія продемонструвала всьому світу небезпечність атомної енергетики за умов недосконалих технологій системи захисту під час виникнення аварійних ситуацій. Однак АЕС, на відміну від ТЕС, є екологічно чистим видом енергії в разі безаварійної роботи. Це пов'язано з тим, що ядерний розпад відбувається усередині реактора й не має безпосереднього зв'язку з навколишнім середовищем. Кожні 4 роки проводиться капітальний плановий ремонт енергоблоків, під час якого вивантажують з нього паливо, проводять діагностику, ремонт, заміну та модернізацію обладнання, випробовують корпус реактора на міцність.

Проте й досі остаточно не вирішена проблеми утилізації радіоактивних відходів та консервації АЕС після закінчення терміну їх роботи. У деяких країнах створено підприємства з переробки та збереження радіоактивних відходів.

Відновлювані джерела енергії. Вичерпність паливних мінеральних ресурсів, неекологічність ТЕС, небезпечність АЕС, обмеженість на певних територіях гідроенергопотенціалу річок змусили людство замислитися над використанням відновлюваних джерел енергії (ВДЕ). Нині вони дають лише близько 5,8% світового виробництва електроенергії. Проте всі нові джерела енергії мають дві безперечні переваги: використовують невичерпні джерела енергії та є екологічно чистими.

Найчастіше використовуються вітрові електростанції (ВЕС). Вони перетворюють енергію вітру в механічну, теплову та електричну. Хоча енергія вітру в 10 разів перевищує енергопотенціал усіх річок планети, але здавна використовувалася лише мізерна її частина для роботи вітряків та вітрильників. Енергія вітру дуже розсіяна. Для спорудження ВЕС потрібні великі площі. Окрім того, ВЕС можна ставити лише там, де дмуть постійні вітри: біля моря або в горах. Через роботу вітрових установок виникає вібрація, яка негативно впливає на довкілля.

Сонячні електростанції (СЕС), або геліостанції, перетворюють енергію сонячної радіації в електричну. Сонячна енергія величезна: лише за півроку Сонце дає Землі енергію, еквівалентну всім запасам мінеральної сировини в надрах планети. Нині існують два види СЕС: термодинамічні та фотоелектричні. Перші перетворюють енергію Сонця в теплову, а потім в електричну подібно до ТЕС. Другі - через систему сонячних батарей енергію Сонця зразу перетворюють в електричну. Планується створення на орбіті нашої планети сонячних космічних електростанцій (СКЕС), які передаватимуть на Землю сонячну енергію. Однак потік сонячної енергії не є постійним, тому слід її акумулювати вдень для подальшого використання. Також перспективними для спорудження СКЕС є лише країни аридного (сухого й жаркого) клімату.

Припливні електростанції (ПЕС) перетворюють енергію морських припливів у електричну. Цю енергію люди використовували здавна, але з появою парового двигуна про неї надовго забули. Енергія припливів у кілька разів більша, ніж в усіх річках планети разом. Щоправда людина використовує її мало. У припливно-відпливній зоні, як на річці, споруджується дамба з турбінами, які, обертаючись, виробляють енергію. Обмежує використання ПЕС висота припливної хвилі. Вона має бути не меншою від 10 м.

Нині люди приборкують енергію хвиль, споруджуючи перші хвильові електростанції. Океанічні течії несуть у сотні разів більше води, ніж усі річки планети. Щоб їх використати для одержання енергії, потрібно збудувати електростанції посеред океану. Відроджується біоенергетика . Старий спосіб її використання - спалювання біомаси, новіший - переробка органічних решток на спирт або біогаз, що їх використовують як паливо.

Виробнича інфраструктура. Для забезпечення нормальної роботи енергетики необхідна розгалужена виробнича інфраструктура. До неї належать транспортні магістралі, електромережі та система водопостачання. Специфічним видом транспорту для обслуговування даного виробництва є трубопроводи. Транспортування електроенергії здійснюється за допомогою ліній електропередачі (ЛЕП). Електромережі розподіляють електро енергію між споживачами. Водо постачання забезпечує виробничий цикл на ТЕС та АЕС.

Паливно-енергетичний баланс. Для розрахунків співвідношення витрат та надходження палива і енергії в країні застосовують паливно-енергетичний баланс (ПЕБ).

Оскільки різні види палива мають неоднакову енергетичну цінність, ПЕБ обчислюють в одиницях умовного палива. За одиницю умовного палива (коефіцієнт 1) прийнято теплотворну здатність кам'яного вугілля, яка дорівнює 7000 ккал/кг, або 29 мДж/кг. Більш енергомістким є вугілля марки антрацит (коефіцієнт 1,2), а також нафта та природний газ (коефіцієнт 1,5). Менш калорійними, ніж кам'яне вугілля, є торф (0,5), буре вугілля (0,4), горючі сланці (0,3). Прибуткову частину ПЕБ становлять видобуток палива різних видів, виробництво електроенергії на ГЕС та АЕС (які не потребують витрат паливної сировини), імпорт різних видів палива та електроенергії, а також залишки палива на електроенергії з попереднього року. Витратну частину ПЕБ становлять потреби виробництва, ТЕС та АЕС, експорт па- лива та електроенергії, а також залишки палива та електроенергії на кінець року. В ідеальному разі прибуткова та витратна частини ПЕБ мають бути приблизно однаковими.

Структура електроенергетики України

Електроенергетика є важливим складником паливно-енергетичної промисловості та базовим виробництвом в економіці країни. Вона є однією з найстаріших видів господарської діяльності в Україні. Електроенергетика включає всі типи електростанцій та електромережне господарство. Вони забезпечують виробництво, передачу та розподіл електроенергії між окремими споживачами. Найбільшими споживачами електроенергії в Україні є промисловість (близько 2/3 ), побут (понад 1/4), транспорт (майже 1/10), сільське господарство та будівництво.

Виробництво електроенергії в Україні ґрунтується на використанні атомної енергії (АЕС), спалюванні вугілля, мазуту, природного газу (ТЕС), використанні енергії води (ГЕС), сонця (СЕС) та вітру (ВЕС). Значення різних типів електростанцій у ПЕБ України за останні 25 років суттєво змінилося. Тривалий час переважали ТЕС, на які на початку 90-х рр. ХХ ст. припадало майже 3/4 усього виробництва електроенергії. Через зростання цін на імпортний природний газ, а потім через військові дії і втрату контролю над вугільними шахтами Донбасу значно зросла роль атомної енергетики. Роль гідроенергетики є допоміжною. АЕС та ГЕС перебувають у власності держави. Більшість ТЕС мають приватних власників. Проводяться роботи з розширення видів використання ВДЕ: перш за все вітрової та сонячної. Україна є великим виробником та одночасно споживачем електроенергії. За останні роки наша держава зменшила виробництво електроенергії на 10%. У 2015 р. було одержано 163,7 млрд кВт· год, що становить 0,8% світового виробництва. За цим показником Україна посіла 23-тє місце в світі та 6-те місце в Європі після Німеччини, Франції, Великої Британії, Італії та Іспанії. За споживанням електроенергії на одну особу Україна на 56-му місці в світі (3550 кВт· год за рік на 1 особу) та 33-му в Європі. Через не раціональне використання електроенергії, енергозатратне виробництво, що використовує застаріле обладнання, наша держава є одним з найбільших споживачів електроенергії у Європі. Так, наприклад, Україна споживає вдвічі більше електроенергії з розрахунку на кожний долар ВВП, ніж Німеччина. Тому на державному рівні необхідна програма енергозбереження.

Розміщення електроенергетики в Україні. Атомна енергетика. З 60-70 рр. ХХ ст. в Україні швидкими темпами розвивається атомна енергетика. Вона має велике значення для країни з обмеженими енергоресурсами.

Найпотужнішою електростанцією Європи та третьою за потужністю серед АЕС у світі є Запорізька АЕС, розташована на березі Каховського водосховища для забезпечення потреб в електроенергії найбільшого промислового району України - Придніпровського. Перший енергоблок був уведений в експлуатацію у 1984 р. Протягом наступних 11 років було введено ще п'ять. Нині діють 6 енергоблоків, кожний з яких має потужність в 1 млн кВт, тобто загальна потужність станції становить 6 млн кВт. Для обслуговування Запорізької АЕС було збудоване місто Енергодар .

Другою за потужністю серед АЕС в Україні є Південноукраїнська АЕС, розташована на березі річки Південний Буг біля міста енергетиків Южноукраїнська Миколаївської області, що обслуговує південні частини країни. Вона почала давати електроенергію у 1982 р. На станції працюють 3 енергоблоки загальною потужністю 3 млн кВт. У 1987 р. було розпочате спорудження 4-го енергоблоку, яке згодом було зупинене. Найстаріша з нині діючих АЕС України - Рівненська АЕС. Вона працює з 1980 р. біля міста Вараша (до 2016 р. - Кузнецовськ) на березі річки Стир. Нині діють 4 енергоблоки загальною потужністю понад 2,835 млн кВт. Проектування 5-го та 6-го енергоблоків призупинене.

Наймолодша з АЕС України - Хмельницька АЕС. Вона почала експлуатуватися у 1987 р. Була розміщена неподалік від міста Нетішина на річці Горинь. Нині дають енергію 2 енергоблоки загальною потужністю 2 млн кВт. Планується будівництво ще трьох енергоблоків.

У 2000 р. була виведена з експлуатації Чорнобильська АЕС. Вона була однією з трьох найпотужніших АЕС Радянського Союзу. Почала працювати з 1977 р. біля міста Прип'яті Київської області. Мала 4 енергоблоки загаль ною потужністю 3,8 млн кВт. Споруджувалося ще 2 енергоблоки (роботи припинили у 1988 р.). Під час аварії 1986 р. був зруйнований 4-й енергоблок. Другий блок зупинили у 1991 р., згодом перший - у 1996 р. Останній, 3-й енергоблок, припинив виробляти електроенергію 15 квітня 2000 р. У 2016 р. указом Президента України у зоні відчуження був створений Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник, який стане дослідницькою ділянкою для проведення міжнародних наукових досліджень та моніторингу стану довкілля.

Україна має власні ресурси для роботи АЕС. Єдине місто, де видобува ються та збагачуються уранові руди, - Жовті Води Дніпропетровської області. Там працює Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат (ГЗК)". Але більша частина ядерного палива надходить з Росії. У різних частинах України планувалося будівництво ще чотирьох АЕС. Кримську АЕС біля м. Щолкіного планували запустити у 1989 р. Проекту валося 4 енергоблоки загальною потужністю 4 млн кВт. 1-й блок був готовий на 80%, 2-й - на 18%. Після чорнобильської катастрофи роботи були припинені, а ділянка занедбана. У другій половині 80-х рр. ХХ ст. велися роботи зі спорудження Чигиринської АЕС у Черкаській області, Одеської та Харківської АТЕЦ, та також міст для роботи енергетиків біля них. Але під тиском громадськості роботи було припинено. Нинішні перспективи роз витку атомної енергетики в Україні вбачаються не у зведенні нових АЕС, а нарощуванні потужності вже існуючих з обов'язковим контролем за надійністю та безпекою їх роботи.

Теплові електростанції. Перші ТЕС було побудовано в Україні ще наприкінці ХІХ ст. Хоча нині вони поступилися своєю першістю в економіці України АЕС, їх роль залишається важливою. Нині ТЕС дають 41,2% всієї електроенергії країни. У своїй роботі вони використовують різні види палива: вугілля, мазут, природний газ.

Основними в розміщенні ТЕС є чинники споживача та сировинний з перевагою на користь першого. До того ж при виборі місця для будівництва ТЕС обов'язково враховують екологічний чинник.

Найпотужніші ТЕС України побудовано на основі форми просторової організації виробництва - концентрації. З 36 нині діючих ТЕС в Україні 14 потужних ТЕС виробляють 85% електроенергії країни. Теплова енергетика країни належать 6 основним компаніям, 5 з яких є приватними. До приватної енергетичної компанії ДTЕК входять "ДТЕК Східенерго", "ДТЕК Західенерго", "ДТЕК Дніпроенерго" та "Київенерго". Крім того, власником ТЕС є приватне акціонерне товариство "Донбасенерго". Приватизацію "Центроенерго" було відкладено. Концентруються ТЕС у великих промислових районах та біля великих міст. Тому основними двома "кущами" зосередження ТЕС в Україні є Донбас та промислове Придніпров'я. Так, на Донбасі працюють Вуглегірська, Старобешівська, Кураховська, Зуївська, Слов'янська, Луганська ТЕС. У Придніпров'ї розміщені Запорізька, Криворізька, Придніпровська ТЕС. Крім того, потужні ТЕС збудовані б іля Києва (Трипільська), Харкова (Зміївська), на Вінниччині (Ладижинська). У Прикарпатті діють Бурштинська та Добротвірська ТЕС. Серед найбільших за проектною потужністю ТЕС України вирізняються Запорізька та Вуглегірська ТЕС, які мають по 7 енергоблоків кожна, за гальною потужністю 3,6 млн кВт. Однак через високі ціни на природний газ енергоблоки станцій, що працювали на цьому виді палива, було зупинено. Тому нині ці ТЕС працюють лише на 1 /3 від своїх можливостей. Вуглегірська ТЕС, що розташована на окупованій частині Донбасу, через часті обстріли на деякий час навіть призупиняла свою роботу.

ТЕС - це найбільш неекологічний тип електростанцій. Вони викидають до 1 /3 усього обсягу шкідливих промислових відходів, поступаючись за цим сумним рекордом лише автомобільному транспорту. Найбільше викидів дають ТЕС, що працюють на вугіллі. Вони є джерелами надходження у повітря оксидів Сульфуру та Нітрогену, які спричиняють кислотні опади, а також вуглекиого газу, леткого попелу, сполук Флуору. Найменше шкодять довкіллю ТЕС, що працюють на природному газі. Вони дають у 5 разів менше викидів, ніж ті, що використовують вугілля. Великі ТЕС скидають у водойми багато відпрацьованої гарячої води, спричиняючи так зване теплове забруднення. Це змінює температурний режим річок та озер, що призводить до цвітіння води, негативно впливає на умови нересту риби.

Гідравлічні електростанції (ГЕС) відіграють в економіці України допоміжну роль. Вони дають лише електроенергії України. Великі гідроелектростанції (ГЕС) зведено на Дніпрі: Київська, Канівська, Кременчуцька, Дніпровська, Дніпродзержинська, Каховська. На Дністрі працюють дві ГЕС: Дністровська-1 та Дністровська-2. Каскад дніпровських ГЕС та Дністровський гідровузол є власністю державного публічного акці онерного товариства "Укргідроенергія". Для покриття пікових навантажень працюють ГАЕС: Київська ГАЕС, Дністровська ГАЕС. У 2006 р. на річці Великий Ташлик, лівій притоці Південного Бугу, була введена в експлуатацію найпотужніша в Європі Ташлицька ГАЕС, потужністю 0,9 млн кВт). Вона є частиною великого гідровузла у складі Південноукраїнської АЕС та Олександрівської малої ГЕС. Також ще у 1984 р. було спроектовано Канівську ГАЕС на Дніпрі. Спорудження було розпочате, але у 1992 р. роботи призупинено. Нині йдеться про відновлення цього проекту. На малих річках діють близько 50 невеликих ГЕС. У Карпатах у місці злиття двох гірських річок споруджена Теребле-Ріцька ГЕС.

Відновлювані джерела енергії. В останні десятиліття в нашій державі зріс інтерес до нових типів електростанцій, які використовують невичерпні природні ресурси і не завдають шкоди навколишньому середовищу. Однак нині на них припадає майже 1% виробленої в країні електроенергії, у тому числі 0,6% - на сонячні електростанції та 0,4% - на вітрові.

У південних частинах України почато використання енергії Сонця. Вже працюють 11 сонячних електростанцій (СЕС), які займають значні площі малопридатних для сільськогосподарського використання земель. Більшість з них розміщені в Одеській області та Автономній Республіці Крим. СЕС в Одеській та Херсонській областях експлуатуються українським приватним підприємством "Соларенерго". Вони були спроектовані та зведені за участі австрійської компанії Activ Solar. Станція "Перово" у Криму є найбільшою СЕС у світі.

В Україні є певні можливості для розвитку геотермальної енергетики, що використовує внутрішню теплоту Землі. Великі термальні зони на глибинах менш ніж 4 км є у Карпатах та в Криму. Перша дослідна ГеоЕС зведена біля Ужгорода для теплопостачання теплично-парникового комбінату і тваринницької ферми. Глибина даної системи - 2,3 км, а температура - 124 °С. Перспективні райони для освоєння геотермальної енергії - Львівщина, Закарпаття, Полтавщина, Харківщина, Донеччина, Керченській півострів.

Основою електроенергетики нашої держави є об'єднана електроенергосистема (ОЕС), яка здійснює централізоване енергопостачання окремих споживачів і взаємодіє з енергосистемами сусідніх країн, забезпечуючи експорт електроенергії з України. Контролює надійну передачу електроенергії від електростанцій до споживачів, а також її експорт Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго". На балансі підприємства - підстанції напругою 220-750 кВ та майже 22,5 тис. кілометрів магістральних та міждержавних ліній електропередачі (ЛЕП) різної напруги: від 35 до 1500 кВ. ЛЕП великої напруги (750-1500 В) забезпечують передачу електроенергії на значні відстані, у тому числі й за кордон.

Через ЛЕП великої напруги значна частка електроенергії постачається до Угорщини, Словаччини та Румунії з Бурштинської ТЕС. З Південноукраїнської АЕС електроенергія експортується до Молдови та Румунії, з Хмельницької АЕС - до Польщі та Білорусі. У зв'язку з економічною кризою Україна скоротила експорт електроенергії удвічі.

Етапи розвитку електроенергетичної промисловості світу

Сучасний світ не можна уявити без палива різних видів, теплової та електричної енергії. Основним джерелом електроенергії в світі й донині залишаються невідновлювані паливні мінеральні ресурси: нафта, природний газ, кам'яне та буре вугілля, горючі сланці, торф. Проте їхня енергетична цінність неоднакова. За останні 200 років електроенергетика залежно від переважання того чи іншого виду сировини у палив но-енергетичному балансі пройшла три етапи розвитку: вугільний, на фтогазовий та перехідний.

Вугільний етап охоплював усе XIX ст. і тривав до 40-х років XX ст. На кам'яне вугілля тоді припадало 75% усіх спожитих енергоносіїв, ще 18% - на торф і дрова. 90% кам'яного вугілля добувалося у високорозвинутих країнах, де воно й споживалося. Перевезення вугілля на значні відстані було нерентабельним. Тому на базі вугільних басейнів виникали не лише кущі електростанцій, а й великі промислові райони, наприклад Рур (Німеччина), Лотарингія (Франція), Йоркшир (Велика Британія), Пенсільванія (США) та ін. Починаючи з 40-50-х pp. XX ст. роль кам'яного вугілля почала поступово зменшуватися. З цього часу і до 70-х pp. XX ст. тривав нафтогазовий етап. Повоєнне піднесення економіки розвинутих країн значною мірою пояснюється початком використання но- вих, калорійніших видів палива: нафти і природного газу. Якщо до Другої світової війни 2/3 нафти і майже увесь природний газ давали США, то в повоєнні часи 75% їх видобутку припадало на країни, що розвиваються, та колонії, з яких ці енергоносії за безцінь вивозилися до розвинутих держав. Спершу було відкрито родовища у Венесуелі, згодом - у країнах Перської затоки, а ще пізніше - у країнах Північної та Західної Африки. Тому частка кам'яного вугілля у паливно-енергетичному балансі скоротилася до 30%, а нафти й природного газу зросла відповідно до 56% і 21%.

Із середини 70-х pp. XX ст. у розвитку паливно-енергетичної промисловості відбулися істотні зміни. Почався перехідний етап розвитку паливно-енергетичної про- мисловості. Ера дешевої нафти завершилася. З одного боку, це було пов'язано з виснаженням ресурсів та погіршенням геологічних умов їх розробки. Нині близько 60% нафти видобувають на шельфі, що підвищує її собівартість. З іншого боку, у 1960 р. багаті на нафту країни, що розвиваються, створили організацію ОПЕК (Організація країн-експортерів нафти), яка підняла ціни на цю сировину в 15 - 20 разів. Почалася енергетична криза. Спочатку розвинуті країни вжили екстрених заходів: скоротили кількість сеансів у кінотеатрах, час телепередач, скасували багато авіарейсів, припинили автоперегони, закрили велику кількість АЗС, відмовилися від світлової реклами. Згодом було переглянуто енергетичну політику. Вона передовсім спрямовувалася на енергозбереження та економію енергоносіїв. Частка нафти у паливно-енергетичному балансі скоротилася до 30%, зросла частка вугілля та ГЕС. До середини 80-х рр. ХХ ст. стрімко зріс інтерес до нового для того часу виду енергії - атомної. Провідні країни світу розробили програми розвитку АЕС на своїй території. Але після двох аварій на АЕС - Чорнобильській в Україні 1986 р. та на японській станції "Фукусіма-1" 2010 р., - ряд розвинутих країн почали згортати свої ядерні програми та під тиском громадськості зупиняти роботу ядерних реакторів. На початку ХХІ ст. людство починає використовувати відновлювані джерела енергії, які через їх екологічність образно називають "зеленою" енергетикою. Однак щодо перспектив ядерної енергії в світі поки що не має єдиного погляду. Такі країни, як Китай, Індія, Україна, Угорщина, Чехія, Словаччина, Словенія, Росія продовжують активно розвивати цей вид енергетики. Водночас повністю припинила експлуатувати на своїй території АЕС Італія. Значно скорочує їх роботу Німеччина. Вже нині на території цієї країни за рахунок відновлюваних джерел одержують 27,6% усієї енергії. До 2030 р. цей показник планується довести до 50%, а до 2050 р. - до 60%.

Обсяги виробництва електроенергії в світі

В період зростання виробництва електроенергетика є однією з галузей "авангардної трійки", що розвивається найбільш динамічно. У світі в 2014 р. було вироблено 23536500 ГВт · год елек троенергії. Хоча електроенергетика є у господарському комплексі всіх країн світу, проте 3/4 виробництва електроенергії припадає на десять держав, у тому числі перші дві - Китай (24%) та США (18%). Розрив у загальному виробництві електроенергії між країнами високорозвинутими та тими, що розвиваються, є дуже значним. Ще більший він за кількістю електроенергії, що припадає на 1 особу. Найвищий цей показник у Ісландії - 51440 кВт · год., Норвегії - 25175 кВт ·год., Люксембургу - 16834 кВт ·год.; а найнижчий - в африканській країні Малі - 13 кВт ·год. Тобто співвідношення становить 4000 : 1.

Традиційні джерела енергії

Більшу частину електроенергії в світі - 66,2% - виробляють ТЕС. Вони працюють на вугіллі, мазуті або природному газі й розміщені в основному поблизу споживача або сировини. За допомогою ТЕС майже вся електроенергія виробляється у Лівії (100%), Білорусі (99,7%), Алжирі (99%), Нідерландах (97%), Південній Африці (91%), Польщі (87%), Румунії (83%), Мексиці (82%), Австралії (майже 79%), Китаї (майже 70%), США (майже 68%), Росії (понад 60%). Ці держави багаті на кам'яне вугілля, нафту чи природний газ, на яких ґрунтується їхня електроенергетика. Досить високий показник виробництва електроенергії на ТЕС також мають США, більшість країн Європи, Індія.

Гідроелектростанції (ГЕС) виробляють 18,1% електроенергії світу. Найбільше освоєний гідроенергопотенціал річок Європи (на 60%) та Північної Америки (на 40%), найменше - Африки (лише на 5%). Дуже високою є частка ГЕС у виробництві електроенергії Парагваю (100%), Норвегії (98%), Бразилії та Перу (80%), Канади (63%), Австрії (майже 60%), Нової Зеландії (56%). Ці країни мають потужний гідроенергопотенціал та широко його використовують. ГЕС належать до найпотужніших у світі електростанцій. Найбільша з них запущена на повну потужність у 2012 р. у Китаї на річці Янцзи - "Сань-Ся" ("Три ущелини") . Будівництво тривало 20 років. При створенні водосховища площею 1045 км2 було переселено 1,5 млн осіб. Бетонна дамба має довжину 2,3 км, висоту - 185 м. Проектна потужність станції - 22,4 млн кВт. Їй на третину поступається за потужністю друга ГЕС світу Ітайпу (14 млн кВт), що на межі Бразилії та Парагваю. Її бетонна дамба має довжину 7,2 км, а висоту 196 м.

Після Чорнобильської катастрофи частка АЕС у світовому виробництві електроенергії зменшується. Якщо наприкінці 90-х рр. ХХ ст. на них припадало 17,6%, то нині - Вони залишаються важливими для ряду країн, бідних на інші джерела енергії. Нині працює 197 АЕС у 31 країні світу, де існує 439 ядерних реакторів. США на АЕС виробляють близько 20% світової ядерної енергії. Найвищим відсотком виробленої електроенергії на АЕС вирізняються нині Франція (76,9%), Словаччина (56,8%), Україна (53,7%), Угорщина (53,6%), Бельгія (47,5%). Понад 1/3 цей показник становить у Швеції, Швейцарії, Словенії, Чехії, Фінляндії, Болгарії, Республіці Кореї.

Нині найпотужніша в світі АЕС - це японська Касівадзакі-Каріва. Її 7 енергоблоків сучасної конструкції мають сумарну потужність - 7,965 млн кВт. До аварії 2010 р., що сталася під час землетрусу і цунамі були пошкоджені японські АЕС "Фукусіма-1" і "Фукусіма-2". Їх сумарна потужність була 8,814 млн кВт. Проте нині її 4 реактора з 6-ти мають значні ушкодження.

Відновлювані джерела енергії

З 80-х рр. ХХ ст. потужність відновлюваних джерел енергії неухильно зростає. Якщо тоді вони давали менш ніж 1% електроенергії світу, то у 2005 р. - вже близько 5%, а нині - 5,8%.

Найчастіше використовують енергію вітру. Вона найбільш перспективна на морських узбережжях, гірських районах, відкритих просторах степів та пустель. Цей вид енергії найбільш активно використовують у країнах Європи: Нідерландах, Великій Британії, Німеччині. У Данії частка ВЕС вже досягла 42% у загальному виробництві електроенергії країни.

Сонячна енергія використовується у понад 30 країнах світу. Вона є найдешевшим, але поки не достатньо використовуваним джерелом енергії. СЕС споруджують в умовах жаркого та сухого клімату. Геліоустановки мають різну форму: "сонячні" дахи на будинках та автомобілях, "сонячні" ферми, "сонячні" вежі з системою дзеркал та ін. У США, у штаті Каліфорнія, вже працює потужна геліостанція, що не поступається ТЕС.

Геотермальну енергію залучали до роботи ще у лазнях Стародавнього Риму до нашої ери. Але перші ГеоЕС було збудовано в Італії лише у 20-х pp. XX ст. Нині у світі працює понад 50 ГеоЕС. Найпотужніша з них - "Гейзерс" у західній частині США. ГеоЕС створено на сейсмічно активних територіях. Зокрема, вони діють у Ісландії, Японії, Італії, Росії, Мексиці, Новій Зеландії, на Філіппінах.

Енергію припливів людина використовувала здавна. Але перші ПЕС з'явилися лише у середині 60-х років XX ст.: "Ранс" у Франції та Кислогубська у Росії. ПЕС можна будувати лише у районах, де припливна хвиля досягає великої висоти. Такі умови є на окремих узбережжях Канади, Австралії, Росії, Великої Британії, Франції, Китаю, Індії. На Чорноморському та Азовському узбережжях України припливна хвиля дуже низька, тому перспектив для будівництва ПЕС немає.

Почалось використання також інших джерел енергії. споруджено прибійні електростанції. Завдяки енергії хвиль в Океані світяться маяки та подається вода до акваріумів Океанографічного музею в Монако. У майбутньому люди мають намір підкорити енергію морських течій. Перспективною є й біоенергетика . Так, на 20% задовольняє свої потреби в автомобільному паливі за рахунок метилового спирту , який добуває з відходів цукрової тростини та маніоки. Окрім Бразилії країнами-лідерами за використанням біоенергетики нині є також США, Німеччина, Китай та Швеція.

За прогнозами фахівців, до 2020 р. усі відновлювані джерела енергії задовольнятимуть 13% потреб людства в електроенергії, а до 2060 р. - 33%.

1. Опрацюйте презентацію до уроку, а також параграф у підручнику відповідної теми уроку.

2. Зробіть короткий конспект основних понять даної теми уроку.

Пригадайте:

♦ особливості аграрних країн

2. Аграрні відносини в Україні.

♦ Підвищення товарності сільського господарства. Забезпечення стійких високих урожаїв сільськогосподарських культур

♦ Руйнування традиційного укладу ведення господарства.

♦ Небезпека продажу паїв за низькою ціною.

♦ Збільшення рівня безробіття серед сільськогосподарських працівників.

♦ Формування великих земельних володінь, підконтрольних одній особі.

♦ Зосередження значних площ родючих земель у руках іноземців.

♦ Загроза вилучення частини земель із сільськогосподарського виробництва

і великих обсягів виробництва тваринницької продукції.

♦ Розвиток сучасних господарств з інтенсивним способом господарювання.

♦ Надходження великих капіталів, а з ними залучення до сільського господарства фахівців, що вміють працювати в ринкових умовах.

♦ Ефективне використання земельних ресурсів.

♦ Вирішення соціальних проблем села

Поміркуйте

Набуваємо практичних навичок

1. ПРОБЛЕМА ВІЙНИ І МИРУ.

відбуваються) збройні конфлікти.

ВИСНОВОК " Глобальні прогнози"

# data[].attributes.attachment_link.title
Географія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
За підручником "Географія" 9 клас, автори С. Кобернік, Р. Коваленко та сайтом "Готуймося серйозно до ЗНО з географії" Значення та структура металургійного виробництва Металургія є од­ним з найстаріших виробництв у світі. Перші свідчення про виробництво людьми металу було знайдено під час розкопок у різних країнах Європи та Близького Сходу.

# data[].attributes.body
Урок №58. Тема:Природні угруповання організмів. Види угрупувань.
Завдання:
- Опрацюйте презентацію та параграф, зробіть конспект, випишіть основні поняття;
- Перегляньте віде;
Розвяжіть задачу!!!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Достовірність й корисність будь-якого експерименту визначаються придатністю обраного матеріалу.

1. Опрацюйте теоретичний матеріал на моєму блозі.

2. Випиши в зошит Основні поняття й ключові терміни: Гібридологічний метод. ЗАКОН ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ. ЗАКОН РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Пригадайте! Що таке схрещування?

Поміркуйте!

Горох посівний (Pisum sativum) - однорічна трав'яниста рослина родини Бобові, що часто слугує об'єктом наукових досліджень. Горох посівний став найдавнішим модельним організмом у генетиці, його використовують в екології для вивчення можливостей рослин щодо пошуку води, здатності використовувати звуки для росту в напрямку води, у космічній біології для дослідження росту в умовах невагомості та ін. Які особливості гороху посівного як модельного організму?

ОПРАЦЮЙТЕ ЗМІСТ ДАНОЇ ТЕМИ УРОКУ!!!

Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак?

Свої дослідження з гібридизації рослин Грегор Йоганн Мендель (1822-1884) розпочав ще в 1856 р. Основні ж закономірності спадковості було сформульовано ним в 1865 р. і опубліковано в праці "Досліди над рослинними гібридами".

Основою для формулювання законів спадковості стали багаторічні досліди з схрещування гороху посівного (Pisum sativum), який виявився ідеальним об'єктом досліджень. Порівняно з іншими видами горох має низку переваг: 1) різноманіття сортів, що різняться контрастними (альтернативними) проявами ознак (наприклад, жовте й зелене забарвлення насінин); 2) нескладне вирощування; 3) самозапилення та перехресне запилення, що зумовлюють можливість штучного схрещування; 4) чітке успадкування ознак. Г. Мендель для досліджень виділив у гороху посівного серед різноманіття його ознак й їхніх проявів лише сім головних:

1 - поверхню насіння; 2 - забарвлення насіння; 3 - забарвлення квіток; 4 - розташування квіток на пагоні; 5 - довжину стебла; 6 - форму бобів; 7 - забарвлення бобів (іл. 82).

Іл. 82. Ознаки гороху посівного, що їх було виділено Г. Менделем для досліджень спадковості

Другою особливістю досліджень Г. Менделя було те, що він обирав для дослідів організми, які належали до чистих ліній, тобто організми, в яких у ряді поколінь не спостерігалось розщеплення ознак під час самозапилення. Іншими словами, в рослин, які виростали з жовтого насіння, дозрівали лише жовті насінини, а в рослин із зелених насінин - лише зелені.

В юності Г. Менделя дуже цікавила фізика, він вивчав математику й особливо такі її розділи, як теорія ймовірностей й статистика. Все це дало змогу науковцеві правильно організувати наукове дослідження, обов'язковими умовами якого є: 1) скрупульозне планування усіх дослідів; 2) суворе дотримання всіх методик; 3) точна реєстрація експериментів і фіксування отриманих результатів; 4) отримання достатньої для статистичної обробки кількості даних.

Усі ці умови стали основою гібридологічного методу дослідження спадковості, що його започаткував саме Г. Мендель. Гібридологічний метод - це схрещування батьківських особин і вивчення нащадків-гібридів з метою визначення особливостей успадкування тих чи інших ознак й властивостей.

Отже, аспекти організації експериментів, започатковані Г. Менделем, є необхідними умовами проведення будь-якого наукового дослідження.

Як відбувається успадкування ознак під час моногібридного схрещування особин?

Свої дослідження Г. Мендель розпочав з моногібридного схрещування, за якого батьківські особини різняться проявами однієї ознаки (іл. 83). Для дослідів було взято рослини чистих ліній із жовтим й зеленим забарвленням насіння. У першому поколінні нащадків усі горошини завжди були лише жовтого кольору. Явище переважання в гібридів першого покоління проявів ознаки одного з батьків Мендель назвав домінуванням ознак (від лат. dominancio - панування), прояв ознаки в гібридів першого покоління - домінантним, а той, що не проявився, - рецесивним (від лат. recessus - відступ). Одноманітність першого гібридного покоління та виявлення в гібридів лише домінантного прояву ознаки в сучасній генетиці називається першим законом Менделя, або ЗАКОНОМ ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ:

Під час моногібридного схрещування батьківських особин, що різняться проявами однієї ознаки, в потомстві спостерігаються лише домінантні прояви ознаки, й усі нащадки будуть одноманітними як за генотипом, так і за фенотипом.

Іл. 83. Схема моногібридного схрещування

При схрещуванні гетерозиготних гібридів першого покоління між собою в другому поколінні з'являються особини як з домінантними, так і з рецесивними станами ознак, тобто виникає розщеплення в певних відношеннях. Розщеплення ознак - явище появи обох проявів ознаки у гібридів другого покоління (F2), отриманих від схрещування гетерозиготних особин. Так, у дослідах Менделя із 8023 жовтих насінин гороху, отриманих у другому поколінні, було 6022 жовтих і 2001 зелених. Узагальнюючи фактичний матеріал, Мендель дійшов висновку, що у другому поколінні 75 % особин мають домінантний прояв ознаки, а 25 % - рецесивний (розщеплення 3 : 1).

Ця закономірність отримала назву другого закону Менделя, або ЗАКОНУ РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Під час моногібридного схрещування двох гібридів першого покоління, які є гетерозиготами, в потомстві спостерігаються розщеплення за фенотипом 3 : 1 і за генотипом 1 : 2 : 1.

Отже, основними закономірностями, що пояснюють успадкування проявів ознаки, є перший та другий закони Менделя.

Якими є основні взаємодії алельних генів?

Основними видами взаємодії алельних генів є повне домінування, неповне домінування, кодомінування та множинний алелізм.

Повне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму домінантний алель (А) повністю пригнічує дію рецесивного (а). У результаті такого впливу в гетерозигот спостерігається домінантний прояв ознаки. Прикладом цієї форми взаємодії є успадкування кольору плодів у томата, довжини стебла в гороху та ін.

Неповне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму (Аа) домінантний алель (А) не повністю пригнічує рецесивний алель (а), внаслідок чого проявляється проміжний стан ознаки. За повного домінування розщеплення за генотипом і фенотипом збігається й становить 1 : 2 : 1. Прикладами ознак, які успадковуються за неповним домінуванням, є: форма волосся людини (кучеряве, хвилясте й пряме), забарвлення пір'я курей (чорне, зозулясте й біле), забарвлення квітів нічної красуні (червоне, рожеве й біле) та ін. (іл. 84).

Іл. 84. Приклади повного (1) і неповного (2) домінуванння

Множинний алелізм - це явище, за якого ознака в популяції визначається не двома, а декількома алелями. Множинні алелі виникають внаслідок мутації одного гена в різних особин. Так, у людини три алельні гени (їх позначають I0, ІА, ІВ) в різних поєднаннях визначають 4 групи крові за системою АВ0. Серії множинних алелей визначають також забарвлення хутра в лисиць, колір шерсті гімалайського кролика. У мухи дрозофіли відома серія алелів за геном забарвлення очей, що складається з 12 варіацій: червона, коралова, вишнева, абрикосова, біла та ін.).

Кодомінування - це взаємодія алельних генів, за якої у фенотипі організму проявляються обидва алелі гена. За типом кодомінування в людини успадковується четверта група крові (генотип ІАІВ).

Отже, між алельними генами за участі їхніх функціональних продуктів постійно відбуваються різного роду взаємодії.

ДІЯЛЬНІСТЬ

3. Практична робота 2 (початок)

Розв'язування типових вправ з генетики. Моногібридне схрещування

Мета: закріпити знання І та ІІ законів Менделя; формувати уміння розв'язувати вправи з генетики на моногібридне схрещування з повним домінуванням, неповним домінуванням та явищем множинного алелізму.

Зразок розв'язування вправи з генетики

Вправа. У томатів червоне забарвлення плодів домінує над жовтим. Гомозиготна червоноплідна рослина схрещується з жовтоплідною. Який колір плодів матимуть нащадки?

Відповідь: всі нащадки будуть червоноплідними за фенотипом й гетерозиготами за генотипом.

Задачі з генетики для самостійної роботи

Вправа 1. У разі схрещування чистої лінії мишей з коричневою шерстю з чистою лінією мишей із сірою шерстю отримують нащадків з коричневою шерстю. Від схрещування F1 отримують коричневих і сірих мишей у співвідношенні 3 : 1. Поясніть результати схрещувань.

Вправа 2. Наявність пігменту у волоссі людини домінує над альбінізмом. Чоловік і дружина - гетерозиготні за пігментацією волосся. Чи можливе народження в них дитини з альбінізмом?

Вправа 3. У людини вміння володіти переважно правою рукою - домінантна ознака, лівою - рецесивна. Чоловік-правша, мати якого була лівшею, одружився з жінкою-правшею, батько якої лівша. Яка ймовірність народження дитини-лівші?

Вправа 4. При схрещуванні чорного півня з білою куркою всі курчата були строкатими. В другому поколінні отримано: 24 строкатих, 12 чорних і 10 білих. Яким буде потомство від схрещування: а) строкатих курей з чорними півнями; б) строкатого півня з білою куркою?

Вправа 5. Червоноквіткову форму нічної красуні схрестили з білоквітковою. Яким буде потомство від схрещування гібридів першого покоління з білоквітковою рослиною у разі неповного домінування?

Вправа 6. У батька за системою АВ0 І група крові, у матері - ІІІ група. Які групи крові можуть бути у їхніх дітей, якщо мати гетерозиготна за цією ознакою?

Завдання "Нечуйвітер, партеногенез й закони Менделя"

У свій час професор ботаніки з Мюнхена К. Негелі порадив Г. Менделю повторити досліди на інших видах. Мендель шанобливо погодився з цим. Але у дослідах на нечуйвітрі, а згодом і на бджолах Г. Мендель не отримав підтвердження відкритих ним фундаментальних законів спадковості. Поясніть, чому.

4. ОБЕРИ ЗАВДАННЯ СВОЇХ МОЖЛИВОСТЕЙ ТА ВИКОНАЙ ПИСЬМОВО!

1. Що таке гібридологічний метод? 2. Назвіть переваги гороху посівного як об'єкта генетичних досліджень. 3. Сформулюйте перший закон Менделя. 4. У чому суть другого закону Менделя? 5. Назвіть основні взаємодії алельних генів.

7. Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак? 8. Як відбувається успадкування ознак при моногібридному схрещуванні особин? 9. Якими є основні взаємодії алельних генів?

10. Чому закони Менделя мають статистичний характер?

19.01.2021 р.Увага!!! урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі.

1. Виконати тест " Збереження та реалізація спадкової інформації"

Код доступу 2030611 скористайся цим кодом, відкривши посилання join.naurok.ua

3. Переглянути відео до уроку " Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі. Закони Менделя" .

-Завдання для всього класу §28 опрацювати. Індивідуальне завдання.

-Підготувати повідомлення про Ґреґора Менделя та його роль у становленні генетики як науки.

13.01.2021 р. Увага!!! Урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

12.01.2021 р. Увага для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Поділ клітин: клітинний цикл, мітоз. Мейоз. Рекомбінація ДНК.

фаз мітозу (на прикладі клітин кореня цибулі) .

2. На слайдах 33-35 виконай в зошит лабораторне дослідження. Скористайся підказкою до дослідження на сл.35.

3. На слайді 38 обери і виконай на оцінку питання для самоконтролю.

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми " Фотосинтез. Світлова і темнова фаза"

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми
18.11.2020 р. Тема: Обмін речовин та енергії.Основні шляхи розщеплення органічних речовин в живих організмах.
2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми "Обмін речовин та перетворення енергії в клітині"
- Опрацювати презентацію уроку; - На слайді 46 переглянути відеоуроки та наково- популярні фільми; - Дати відровіді на питання на слайді 45, 47.
НК було відкрито в середині 60-х років ХІХ швейцарським вченим Ф. Мішером.

У ядрах лейкоцитів він виявив невідому речовину, що істотно відрізнялася від всіх відомих на той час речовин. Оскільки речовину виділили з ядра (nucleus), речовини назвали нуклеїновими кислотами.

І.Я. Горбачевський (українець) вперше добув чисті НК у 90 - х роках ХІХ ст.

Уотсон і Крік встановили структуру НК (1953р), за що отримали Нобелівську премію.
НК ДНК РНК
Дезоксирибонуклеїнова кислота Р ибонуклеїнова кислота

-міститься в ядрі, мітохондріях, - Міститься в ядрі, мітохондріях, пластидах пластидах, цитоплазмі

- носій спадкової інформації. беруть участь у синтезі білка.
4. Будова НК
vНК набагато складніші за всі відомі вам речовини. Їх від 100 тис. до 60 млн.

Довжина молекули ДНК до кількох см. Це у 10 мільйонів разів більше за розмір звичайних молекул. Якщо розгорнути молекули ДНК лише 1 клітини, то утвориться ланцюжок довжиною кілька метрів завдовжки.

Молекули НК складаються із багатьох нуклеотидів.

Кожен нуклеотид склдається їз залишків трьох молекул - нітрогеновмісної сполуки (азотиста основа), вуглеводу (моносахаридиу) і ортофосфатної кислоти.
Нітратна основа Вуглевод - пентоза Ортофосфатна кислота
Види нітратних основ: Види вуглеводів
Ц - цитозин Т - тимін У - урацил

А - аденін рибоза С ₅Н ₁₀О 5 Н ₃РО ₄
Первинна структура молекули ДНК і РНК Вторинна структура молекули ДНК
Г - гуанін дезоксирибоза С ₅Н ₁₀О ₄

Нуклеотиди сполучаються між собою, утворюючи ланцюги.

подвійна спіраль, утворена двома полінуклеотидними ланцюгами, протилежно направленими і скрученими навколо спіральної осі. Залишки азотистої основи спрямовані всередину спіралі молекули ДНК.

Ланцюги утримуються один біля одного за допомогою водневих зв'язків між залишками азотистих основ. Послідовність цих залишків в одному ланцюзі ДНК узгоджується з їх послідовністю в іншому. Приєднання азотистих основ відбувається за принципом комплементарності:
Правило Чаргаффа: А=Т, Т=Г
Комплементарність - універсальний принцип структурно-функціональної організації нуклеїнових кислот - реалізується при формуванні макромолекул ДНК і РНК у ході реплікації й транскрипції:

напроти А стає Т, напроти Г - Ц. Тому будь яка молекула ДНК містить однакову кількість залишків молекул аденіну і тиміну, а також гуаніну і цитозину.

А....Т два водневих зв'язки

Г.....Ц три водневі зв'язки

Діаметр спіралі = 2нм
Третинна структура
Довжина одного нуклеотиду = 3,4нм.

Повний виток спіралі містить 10 пар нуклеотидів.

Формується тільки у зв᾿язку з білками та слугує для більш компактного упакування ДНК в ядрі. (довжина ДНК =8см. Разом з білками утворює хромосоми)

Американський біохімік Дж.Уотсон і англійський біофізик Ф. Крік у 1953 році розкрили будову ДНК. У 1962р їм було присуджено Нобелівську премію.

Аденозинтрифосфорна кислота (АТФ) - молекула, багата на енергію, оскільки містить два фосфоангідридні зв'язки.

АТФ виступає в ролі донора енергії в процесах анаболізму. Завдяки енергії АТФ здійснюються різні види роботи в життєдіяльності організму (наприклад, м'язове скорочення, фотосинтез рослин тощо).

У клітині молекула АТФ витрачається впродовж однієї хвилини після її утворення.

При перетворенні АТФ в АДФ виділяється 7,3 ккал/моль вільної енергії.

У людини кількість АТФ, що дорівнює масі тіла, утворюється й розщеплюється кожні 24 години.

Цикл АТФ-АДФ - основний механізм обміну енергії в біологічних системах, АТФ - універсальна "енергетична валюта".

Аденін - рибоза - Ф ~ Ф ~ Ф

Кожен макроергічний зв᾿язок містить по 40 кДж
Функції НК Як передається генетична інформація? 1. Ген -діляннка ДНК , що несе інформацію про будову одного поліпептидного ланцюга
АТФ↔ АДФ + Ф + 40 кДж (дифосфат)

АДФ ↔ АМФ + Ф + 40 кДж (монофосфат)

Кожна ДНК містить багато генів

2.Відтворення молекули ДНК ( подвоєння або реплікація)

Відбувається перед поділом клітини.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий і формується подвійна спіраль; (А = Т, Г ≡ Ц )

-утворюється 2 нових молекули ДНК, що мають ту ж саму генетичну інформацію, яка була в ДНК клітини до ділення.
3. Види РНК:
- Принцип напівконсервативності - один ланцюг ДНК успадкований від материнської, а другий синтезований заново.

ДНК І ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

ІІ ТТТ ЦГТ ГГЦ ГТЦ ЦЦЦ ТЦЦ ТТТ ГАА АГТ ГТА

Функція РНК - здійснення синтезу білка

Залежно від функцій, які виконують РНК, розрізняють 3 типи цих сполук:
4. Транскрипція - синтез всіх видів РНК на матриці ДНК
-і -РНК (м - РНК) інформаційна, або матрична - копіює інформацію з ДНК;

-т - РНК транспортна - транспортує амінокислоти до місця синтезу білка (найкоротші)

- р - РНК рибосомальна (найбільша) утворює рибосому, бере участь у процесі синтезу білка.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий, але з'являються залишки молекул урацилу (замість тиміну), які розташовуються навпроти аденіну.
5. Біологічна роль ДНК
-Синтезований ланцюг РНК виходить із ядра в цитоплазму, а ДНК знову з'єднується у подвійну спіраль.

ДНК ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

І РНК УУУ ЦТУ ГГЦ ГУЦ ЦЦЦ УЦЦ УУУ ГАА АГУ ГУА

ДНК - збереження генетичної інформації

-Одиницею генетичної інформації є ген

-Ген - це фрагмент молекули ДНК, у якому закодована інформація про будову одного білку (закодована послідовність залишків молекул амінокислот у білку).

-Кодон (триплет) складається із 3 нуклеотодів;

1 кодон відповідає 1 амінокислоті.А - Г - Ц - Т - Т - А -

1. Указати пари комплементарних нуклеотидів у молекулі

. Указати послідовність нітратних основ, що повинна утворитися в процесі подвоєння (реплікації) ДНК на базі полінуклеотидного ланцюга АЦТ-ТТГ-ГАТ-ТТТ-АЦТ-ГТГ:

А ТГА-ААЦ-ЦТА-ААА-ТГА-ЦАЦ;

Б ТАА-ТАА-ТАА-ТАА-ААА-ААА-ТАГ;

В ТАЦ-АЦГ-ЦТЦ-АТГ-ГТА-ЦЦТ-ТГЦ;

г ТТТ-ТТТ-ТАТ-АЦА-ЦАЦ-ЦГЦ-ТАА;

Д АГА-ТАГ-ТТА-ТТТ-ТТТ-ЦЦЦ-ЦАЦ;

Е ТГА-ТЦТ-ААА-ГГГ-ТГТ-АТГ-ЦЦЦ.

3. Довжина фрагмента молекули ДНК дорівнює 20,4 нм. Скільки нуклеотидів в цьому фрагменті ?

Розв'язок.

У всіх організмів, крім деяких вірусів, молекула ДНК дволанцюгова, а розмір одного нуклеотиду становить 0,34 нм.

Визначаємо кількість нуклеотидів в цьому фрагменті:

20,4 : 0,34 = 60 (нуклеотидів).

Яким буде нуклеотидний склад ділянки одного ланцюга молекули ДНК, якщо іРНК містить аденіну - 21%, цитозину - 25%, гуаніну - 24% і урацилу - 30%?

У фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності: ААГ-ТЦТ-ТАЦ-ГТА. Який буде другий ланцюг ДНК? Яка маса цього фрагмента ДНК? (Довжина одного нуклеотиду - 0,34 нм, маса - 340 а. о. м.)

4.а) На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в такій послідовності: А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г.
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - А - Т - Ц
Визначте схему структури дволанцюгової молекули ДНК, підрахуйте відсотковий склад нуклеотидів в цьому фрагменті.
(А + Т ) + ( Г + Ц) = 100%
Розв'язок.

Структуру дволанцюгової молекули ДНК визначаємо за принципом комплементарності:

Для визначення відсоткового складу нуклеотидів треба використовувати співвідношення:

Підрахуємо загальну кількість нуклеотидів:

А = 7 ; Т = 7 ; Г = 5 ; Ц = 5. Всього 24 . Визначимо, скільки відсотків припадає на один нуклеотид :

24/ 100 = 1 / х

х = 100 · 1: 24 = 4, 17

Тепер можна розрахувати і кількість нуклеотидів:

24 / 100 = 7 / х ;

х = 100 · 7 : 24 = 29,17 (А і Т);

24 / 100 = 5 / х ;

х = 100 · 5 : 24 = 20,83 (Г і Ц ) .

Можна визначити й іншим способом:

7 · 4,17 = 29,17 (А і Т);

5 · 4,17 = 20,83 (Г і Ц ).

4.б). На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності:
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - Т - А - Ц
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г. Запишіть схему структури дволанцюгової молекули ДНК; поясніть, якою властивістю ДНК при цьому ви керувалися; яка довжина даного фрагмента ДНК. Примітка. Кожен нуклеотид займає 0,34 нм за довжиною ланцюга ДНК.

Розв'язок.

Ділянка одного фрагмента дволанцюгової молекули ДНК виглядає так:

Дволанцюгова молекула ДНК будується за принципом комплементарності (доповнення). Визначаємо довжину даного фрагмента ДНК.
В днк тоже самое, только вместо урацила тимин - 348. Правильные названия нуклеотидов: аденин, тимин (в рнк это урацил) , гуанин, цитозин.
До фрагменту входить 12 нуклеотидів, довжина кожного - 0,34 нм:

0,34 · 12 = 4,08 нм.

У результаті біохімічного аналізу в молекулі іРНК людини виявлено нуклеотидів: 440, які містили гуанін, 325 - аденін, 128 - цитозин, 348 - урацил. Скільки нуклеотидів, що містять аденін, є у фрагменті молекули ДНК, на якій утворилася названа іРНК.
А = 18 ; Т = 18 ; Г = 12 ; Ц = 12 .
Частковий і -РНК гена інсуліну має наступний склад: УУУ - ГУУ - ГАУ - ЦАА - ЦАЦ - УУА - УГУ - ГГГ - УЦА - ЦАЦ. Визначте співвідношення (А + Т) : (Г + Ц) у фрагменті названого гена.

Розв'язок.

Підрахуємо кількість нуклеотидів в ДНК:

(А + Т ) : ( Г + Ц) = (18 + 18 ) : ( 12 + 12) = 36:24.

. У молекулі ДНК виявлено 880 гуанілова нуклеотидів, які складають 22 % від загального числа нуклеотидів в цій ДНК.

Визначте: а ) скільки інших нуклеотидів в цій ДНК? б) яка довжина цього фрагмента?

Розв'язок.

1) І варіант розв'язоку - Σ (Г) = Σ (Ц) = 880 (це 22%);

На частку інших нуклеотидів припадає: 100 % - (22% + 22%) = 56 % , тобто по 28 %;
ІІ варіант розв'язоку
Для обчислення кількості цих нуклеотидів складаємо пропорцію:

22% - 880

28% - х , звідси х = 1120 Σ (А ) = Σ (Т);

880 - 22%

х - 100%

х = ( 880 · 100) : 22;

х = 4000;

(А + Т) = 4000 - (Г + Ц) ;

(А + Т) = 4000 - (880 · 2) ;

(А + Т) = 2240 (нуклеотидів) ;

А = Т = 2240 : 2 = 1120 (нуклеотидів) .

2) для визначення довжини ДНК потрібно дізнатися, скільки всього нуклеотидів міститься в 1 ланцюзі:

(880 + 880 + 1120 + 1120) : 2 = 2000

2000 · 0,34 = 680 (нм).

Задача 7. Дана молекула ДНК з відносною молекулярною масою 69 000, з них 8625 припадає на частку аденілових нуклеотидів. Знайдіть кількість всіх нуклеотидів в цій ДНК. Визначте довжину цього фрагмента .

Розв'язок.

1) 69000 : 345 = 200 ( нуклеотидів в ДНК) ,

8625 : 345 = 25 ( аденілових нуклеотидів в цій ДНК) ,

Σ ( Г + Ц) = 200 - ( 25 +25 ) = 150 , тобто їх по 75;

2) 200 нуклеотидів у двох ланцюгах , значить в одній - 100.

100 · 0,34 = 34 (нм).
Розв'язок.
. Ділянка гена має таку послідовність нуклеотидів: ТТТ - ТАЦ - АЦА - ТГТ - ЦАГ. Визначте послідовність нуклеотидів і-РНК і послідовність амінокислот у білковій молекулі, яка синтезується під контролем цього гена .

Розв'язок.

Задача 9.Яку довжину має ген, який кодує інсулін, якщо відомо, що молекула інсуліну має 51 амінокислоту, а відстань між нуклеотидами в ДНК складає 0,34 нм?

Ген - ділянка ДНК, яка несе інформацію про інсулін. Одну амінокислоту кодує 3 нуклеотиди (триплет) ДНК.

Визначаємо кількість нуклеотидів ДНК, які кодують інсулін:

51· 3 = 153 (нуклеотиди)

Розраховуємо довжину цього гену:
А + Т = 18% + 20% = 38%, Г + Ц = 28% + 34% = 62%.
0,34 · 153 = 52,02 (нм).
А + Т = 20% + 18% = 38%, Г + Ц = 34% + 28% = 62%.
. Дослідження показали, що в і-РНК міститься 34% гуаніну, 18% урацилу, 28% цитозину, 20% аденіну. Визначте відсотковий склад азотистих основ на ділянці ДНК, яка є мтрицею для данної і-РНК.
16.09.2020 р. Тема:Вуглеводи.
Відомо, що 34% гуаніну в і-РНК, тоді в ДНК ланцюзі (кодуючій) буде 34% цитозину, відповідно, 18% урацилу - 18% аденіну, 28% цитозину - 28% гуаніну, 20% аденіну - 20% тиміну (за принцепом комплементарності). А + Т та Г + Ц у кодуючій складає:

У некодуючому ланцюзі ДНК добуткові показники будуть такі ж самі, тільки відсоток окремих основ беде оборотній:

В обох ланцюгах у парах комплементарних основ буде донакова кількість, тобто А = Т = 19%, Г = Ц = 31%.

- Опрацюйте презентацію та запишіть короткий конспект уроку.

Які елементи входять до складу білка?

Яка частина амінокислоти називається радикалом?

Чим замінні амінокислоти відрізняються від незамінних?

Які взаємодії називають гідрофільно-гідрофобними?

Які білки називаються простими, а які складними?

Ферменти. Властивості, механізм дії, класифікація.

Ферменти - це біологічні каталізатори, здатні прискорювати хімічні реакції в клітині в десятки тисяч разів. Вивчає ферменти наука ензимологія.

Основні властивості ферментів: усі ферменти - глобулярні білки; вони збільшують швидкість реакції, але самі в цій реакції не витрачаються;

ферменти високо специфічні: один фермент може каталізувати тільки одну реакцію;їх присутність не впливає ні на властивості, ні на природу кінцевого продукту (або продуктів) реакції;фермент завжди більший за субстрат (або субстрати), з якими він взаємодіє;

фермент взаємодіє з субстратом за допомогою активного центру - спеціальної ділянки, яка за формою відповідає субстратові;дуже мала кількість ферменту викликає перетворення великих кількостей субстрату;активність ферментів залежить від рН середовища, температури, тиску і від концентрацій як субстрату, так і самого ферменту; фермент-субстратний комплекс здатний знижувати енергію активації реакції (тобто робити меншою енергію початку реакції), саме це і дозволяє ферменту прискорити перебіг реакції.

- Механізм дії ферментів.

Є дві гіпотези, що пояснюють, як діють ферменти. Одна з них називається гіпотезою "ключа і замка", а інша - гіпотезою "руки і рукавички".

Згідно з періною, субстрат є "ключем", який точно підходить до "замка" - ферменту. Найважливішою частиною "замка" є активний центр. Саме з ним і зв'язується субстрат, оскільки форма субстрату відповідає формі активного центру. Утворюється фермент-субстратний комплекс. Це активований стан, який веде до утворення продуктів реакції. Продукти, що утворилися, за формою вже не відповідають активному центру. Вони відділяються від нього (надходять в оточуюче середовище), після чого активний центр, що звільнився, може приймати нові молекули субстрату.

Згідно з гіпотезою "руки і рукавички" активний центр не жорстко підходить до субстрату. Субстрат викликає якісь зміни в активному центрі, як рукавичка дещо змінюється, будучи на ді-тою на руку. Цю гіпотезу називають ще гіпотезою індукованої (тобто викликаної) відповідності.

(При дефіциті часу гіпотезу "руки і рукавички" можна опустити.)

Багатьом ферментам для роботи потрібна небілкова частина. Це можуть бути невеликі органічні молекули, деякі з них близькі до вітамінів.

Основні функції ферментів - це зниження активації енергії, тим самим підняття швидкості реакції.

Основні властивості ферментів:

Будучи білками ферменти мають всі іх властивості

Деякі ферменти мають не білкову частину (кофермент)

специфічність (субстрат-, реакція-, регіональна-, стереоспецифічність).

чутливість (температура, pH- середовище, іоноконцентрація).

чутливіші за інші хімічні каталізатори

дія у водному та низькотемпературному середовищі.

Класифікація ферментів відбувається за допомогою каталізованих ними типів реакції:

Оксидоредуктаз - окисно- відновні реакції.

Трансфераза - перенесення хімічних груп

Гідролізи - гідролітичні розщеплення зв'язків.

Ліази - негідролітичні розщеплення зв'язків

Ізомерази - взаємоперетворення різних ізомерів

Лігази - з'єднання молекул за допомогою енергії АТФ

Деякі чинники, що впливають на активність ферментів:

Концентрація ферменту.

Концентрація субстрату.

pH-середовище.

Температура.

Інгібітори, активатори.

Зі збільшенням концентрації ферментів швидкість реакції зростає. Якщо ця концентрація стала то зі збільшенням концентрації субстрату швидкість реакції змінюється. Швидкість реакції також залежить від:

- pH- середовища. Для більшості ферментів визначено оптимальне pH-середовище при якому вони максимально активні (виняток пр.: пепсин в шлунку pH 1,5-2,2).

-Температури - найважливіший фактор зміни швидкості реакції. Оптимальна температура для реакції ферментів (приблизно 37°C).

Серед речовин які впливають на активність ферментів. Є такі, що збільшують швидкість реакції (активатори) та такі, що гальмують її (інгібітори). Інгібітори можуть бути поділені на оборотні (реверсивні) та необоротні (ірреверсивні).

Більша частина ферментних активаторів - катіони ( залізо, магнезій, цинк, калій, натрій, т. інші ). На активність одних ферментів впливає концентрація солей, інші не чутливі до присутності іонів.

Лабораторне дослідження "Вивчення властивостей ферментів" Робочий зошит

1)Переконайтеся в наявності каталази. Для цього розімніть одну горошину гороха і нанесіть на неї декілька крапель пероксиду водню.

2)Зніміть з гороху шкірку і перевірте на каталазу окремо шкірку і сім'ядолі.

3)Поставте дві пробірки з дистильованою водою, на водяну баню з температурою 40 °С.

4)Прокип'ятіть в окремій пробірці три цілі горошини, а потім помістіть їх в одну з пробірок на водяній бані.

5)В іншу пробірку на водяній бані покладіть три горошини, що не зазнавали кип'ячення.

6)Перевірте кожну з горошин на каталазну активність.

7)Якщо є можливість, то повторіть той же експеримент при температурі 50, 60, 70, 80, 100 °С (можна це зробити в групах).

8)Зафіксуйте спостереження і поясніть отримані результати.

Контрольні запитання

1. Які основні біологічні функції білків?

2. У чому полягає захисна функція білків?

3. Чим визначається рухова функція білків?

4. Що собою становлять ферменти?

5. Які функції виконують ферменти?

6. Завдяки чому ферменти здатні виконувати свої функції?

7. Завдяки яким властивостям білків живі організми здатні сприймати

подразники?

7.Підбиття підсумків уроку

Поміркуйте:

Чому без участі ферментів перебіг більшості біохімічних процесів у клітині був би неможливим?

У результаті ферментативних реакцій, на відміну від безфер-ментних, не утворюються побічні продукти, тобто спостерігається майже 100й вихід кінцевого продукту. Яке це має значення для нормального функціонування організму?

Урок №68. Контрольна робота за ІІ семестр.

Домашнє завдання активне!

Завдання необхідно виконати до 26 травня 17:00.

Урок №67. Семінар. Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства.

- Підготуйте повідомлення (письмово), презентацію чи реферат на тему: "Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства", чи "Гентаври - хто вони ?"

Перегляньте відео за посиланнями:

Ви вже знаєте, що таке біотехнології. Як давно люди використовують біотехнології? Які методи відносять до цієї галузі? Яке значення в житті людини відіграють виробництва, що застосовують методи біотехнології?

Дуже цікаво провести порівняння технологій створення ГМО і технологій класичної селекції.

Порівняння класичних і сучасних біотехнологій

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Використовується не менше як 10 тисяч років (із застосуванням штучного мутагенезу не менше ніж 80 років)

Використовується понад 30 років

Працює одразу з кількома тисячами генів

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Потребує значного часу для виведення нових форм

Потребує меншого часу для виведення нових форм

Проблеми та перспективи використання технології генетичної інженерії

Питання про перспективу використання генної інженерії під час вирощування сільськогосподарської сировини продовжує спричиняти серйозні суперечки серед дослідників і споживачів. Серед позитивних аргументів - підвищена врожайність, екологічні переваги, захист від шкідників. З іншого боку - непевність частини споживачів у безпечності нових технологій.

Теоретично негативний вплив, наприклад, трансгенних рослин на інші організми можливий через наявність у організмі рослин біологічно активних речовин (інсектициди, фунгіциди та ін.). Вплив цих речовин може бути прямої або опосередкованої дії через трофічні ланцюги. Однак до сьогодні достовірних експериментальних даних про негативний вплив трансгенних рослин, стійких до шкідників, на нецільові організми не отримано.

Мал. 57.1. Золотий рис (генетично модифікований сорт, який містить багато бета-каротину) порівняно зі звичайним рисом

Також за 30 років досліджень не було виявлено достовірних експериментальних даних щодо негативного впливу ГМО на тих, хто споживав їх у їжу.

У Європі модифіковані рослини сої та кукурудзи для виготовлення харчових продуктів дозволено з 1997 року, а харчові ферменти, добавки, одержані в результаті генної інженерії, використовують понад двадцять років. Слід відмітити, що ГМО-продукти є дешевшими, ніж продукти звичайної селекції, і можуть містити корисні для людей сполуки. Так, генетично модифікований сорт рису (золотий рис) містить значну кількість бета-каротину (мал. 57.1).

Застосування в наукових дослідженнях

Генетична інженерія надзвичайно широко використовується в сучасній біології та медицині. Вона стала одним з головних інструментів як науки, так і виробництва. У наукових дослідженнях генетична інженерія дозволяє цілеспрямовано "вимикати" потрібні гени. Це допомагає досліджувати їхні функції. Також можна вводити в організм ген, якого він не мав раніше, і попередньо тестувати наслідки застосування нових технологій.

Важливі результати з допомогою цієї методики можна отримати в галузі аналізу шляхів реалізації генетичної інформації. Більшість генів еукаріотів можуть синтезувати кілька варіантів білків, і розібратися в роботі цього механізму можна тільки за допомогою генетичної інженерії.

Виробництво лікарських препаратів

Без генетично модифікованих організмів, які виробляють лікарські препарати, наразі важко уявити сучасну медицину. Деякі препарати просто неможливо отримати в інший спосіб. Використовують такі ліки вже досить давно. З 1982 року розпочалося масове застосування інсуліну, виробленого генетично модифікованою бактерією. Ген людського інсуліну згадуваній бактерії дістався штучно. До цього в лікуванні діабету використовували інсулін свиней, який часто спричиняв ускладнення й алергічні реакції.

Крім інсуліну, за допомогою генетично модифікованих організмів виробляють гормон росту, інтерферон, препарати для лікування інфаркту міокарда, препарати для лікування муковісцидозу, низки форм раку та інших захворювань.

Активно використовують технології генетичної інженерії для діагностики захворювань. Діагностувати таким чином можна інфекційні, спадкові захворювання, а також різні форми раку.

Ця діагностика ґрунтується на розпізнаванні специфічних ділянок нуклеїнових кислот - ДНК або РНК. Такий метод має дуже велику чутливість і високу надійність.

Генна терапія - це сукупність технологій, яка забезпечує внесення змін у генетичний апарат соматичних клітин людини. Головне її призначення - лікування спадкових захворювань. Основна ідея - замінити дефектний ген у клітинах на нормальний. Для цього з організму спочатку виділяють клітини, вводять у них здоровий ген і поміщають клітини назад (мал. 57.2). Таку терапію проводять, наприклад, для гена тимідинкінази у людей з тяжкою формою імунодефіциту.

Мал. 57.2. Схема генної терапії

Генна терапія вже має приклади успішного застосування, але поки що всі ці дослідження проводять як експериментальні. Адже технологія є складною й потребує докладного вивчення можливих ризиків і негативних наслідків.

Використання в сільському господарстві

У сільському господарстві генетично модифіковані рослини в комерційних масштабах використовують з 1994 року. Основний напрям використання - отримання рослин з підвищеною стійкістю до захворювань, шкідників або природних умов. Важливим напрямом є також отримання плодів з покращеною здатністю до зберігання. А найбільш перспективним напрямом використання у тваринництві є отримання молока від генно модифікованих тварин. Це молоко може містити дорогі або рідкісні білки, які застосовують у медицині, але які неможливо виробити за допомогою бактерій.

Першу успішну генну терапію для людини було проведено 14 вересня 1990 року. Із цього ж року почав виходити журнал "Генна терапія людини".

Найбільш перспективними напрямами використання генетичної інженерії в сучасній біотехнології й медицині є виробництво лікарських препаратів, генна терапія, діагностика захворювань і виробництво сільськогосподарської продукції. Трансгенні організми можуть мати велике значення для підвищення ефективності сільського господарства та під час досліджень у галузі молекулярної біології. За 30 років досліджень не було отримано достовірних даних щодо негативного впливу ГМО на людину та інші види живих організмів.

1. Як досягнення генетичної інженерії використовують: а) у наукових дослідженнях; б) у медицині; в) у сільському господарстві? 2. Які переваги порівняно з класичною селекцією має технологія отримання ГМО? 3. Порівняйте технології класичної селекції і технології створення ГМО. 4*. Які біологічні та екологічні проблеми можуть виникнути через використання ГМО? 5*. Які морально-етичні проблеми можуть виникнути під час використання технологій генетичної інженерії? 6*. Чи може людство обійтися без використання технологій генетичної інженерії? Відповідь обґрунтуйте.

Урок №65. Тема: Традиційні напрямки біотехнологій .

Мета: розглянути основні напрямки сучасної біотехнології, з'ясувати їх значення для суспільства та перспективи розвитку.

" XXI століття - золоте століття біології"

Без знань цієї науки люди ніколи б не отримали такі продукти як хліб, сир, вино. Невідомі людству залишилися б вітаміни та антибіотики.

- Спробуйте здогадатися, про яку науку йдеться мова? Проблемне запитання: (Біотехнологія) перегляд відеоуроку.

Біотехнологія - наука про використання біологічних об'єктів і хіміко-біологічних процесів у промисловому виробництві, с/г, енергетиці та медицині.

1. Методи біотехнології

1. Завдання біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

2. Досягнення біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

Усім успіхів та здоров'я!

Урок №64. Тема уроку: "Введення в культуру рослин. Одомашнення тварин . Селекція."

Виконайте завдання (заповніть письмо таблиці) в підручнику на стор.263 і стор. 267.

ПЛАН * Селекція як прикладна галузь біології * Методи селекції * Штучний добір * Гібридизація, системи гібридизації * Штучний мутагенез та методи генної

-привернути увагу громадськості до екологічної ситуації, стану навколишнього середовища;

-навчитися встановлювати причини погіршення стану довкілля та прогнозувати його наслідки;

-виховувати відповідальне ставлення до природи і свого здоров'я;

-мотивувати необхідність поведінкової діяльності щодо покращення стану довкілля.

-зібрати і обробити інформацію про антропогенний та техногенний вплив на екосистеми;

- ознайомитися із найпростішою методикою проведення спостережень та дослідів у природі;

-формувати вміння теоретично обгрунтовувати зібраний матеріал;

-навчитися виконувати проектно-дослідницьку діяльність;

-набути навиків самостійної роботи з великими об'єктами інформації;

-розробити форму представлення результатів проекту;

-привернути увагу батьків і громадськості до екологічно чистого мікрорайону школи.

-збір і уточнення інформації;

Саме тому епіграфом нашого уроку будуть такі слова: " Природа, в якій вам, молодим, доведеться жити, забруднюється, піддається руйнуванню, знищується. Чи багатьом із вас пощастило бачити прозору річкову воду, чистий пісок, насолоджуватися тишею без ревіння моторів, дихати чистим повітрям без домішок бензину, мазуту, пестицидів? Ваше майбутнє може стати жахливим, якщо не почати негайно лікувати цю проказу. Настав наш час діяти." (Гарун Тазієв)

Проблемне питання . В зоопарку міста Лейпцига (Німеччина) відвідувачів зустрічає напис на клітці "Найстрашніший звір у світі" і в ній лише дзеркало. Чому? Кого бачать люди?

(Про людину, тому що людина не завжди правильно поводиться, порушує закони екології, цілісність природних екосистем, забруднює навколишнє середовище, змінює умови існування живих організмів, що призводить до різних порушень екологічної рівноваги і навіть екологічних лих і катастроф. Людина повинна навчитися грамотно господарювати на землі.) Чому людину назвали найстрашнішим звіром у світі?

- Сьогодні ми на перше місце поставимо людини і головне питання семінару: вплив людини на навколишнє середовище і як середовище впливає на неї.

А далі на основі підготовлених і прослуханих матеріалів нам належить проаналізувати різні екологічні ситуації, передбачити наслідки, знайти вихід з цих ситуацій.

- Підберіть інформацію в Інтернеті та інших друкованих виданнях, проаналізуйте, систематизуйте по темах.

Урок №62. Тема: Захист і збереження біосфери, основні заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Урок № 61. Тема: Біосфера як цілісна система.

Мета: розглянути особливості кругообігу речовин і потоку енергії в екосистемах та вплив людської діяльності на ці процеси, порівняти продуктивність різних екосистем; розвивати навички аналізу й синтезу інформації; виховувати розуміння єдності всього живого на нашій планеті.

Біосфера - екологічна система, межі якої зумовлені життєдіяльністю організмів.

Жива речовина виконує такі функції:

У біосфері відбувається постійний кругообіг елементів, які переходять від організму до організму, у неживу природу і знову до організму.

Кругообіг Оксисену. Оксиген поширений у живих організмах у складі хімічних сполук, а в атмосфері він представлений двома простими речовинами - киснем O2 і озоном O3. Кисень потрапляє в атмосферу внаслідок фотосинтезу, коли виділяється як побічний продукт фотохімічної реакції. Озон утворюється у верхніх шарах атмосфери внаслідок поглинання киснем ультрафіолетового випромінювання Сонця. Живі організми використовують кисень у процесі дихання для окиснення органічних сполук до карбон(ІУ) оксиду й води, які потім знову можуть використовуватися у процесі фотосинтезу.

Кругообіг Карбону. Природні сполуки, до складу яких входить Карбон, постійно зазнають змін, унаслідок яких здійснюється кругообіг Карбону. Важлива роль у кругообігу Карбону належить карбон(IV) оксиду, який входить до складу атмосфери. Цей газ надходить в атмосферу внаслідок багатьох процесів -виверження вулканів, горіння палива, розкладання вапняку, дихання живих організмів, процесів бродіння і гниття. З повітря СO2 у значних кількостях поглинається наземними рослинами та фітопланктоном Світового океану. Процес поглинання СO2 відбувається тільки на світлі - фотосинтез, унаслідок якого утворюються органічні сполуки, що містять Карбон. Із рослин, які поїдаються тваринами, Карбон переходить у тваринні організми. Тварини виділяють Карбон у вигляді вуглекислого газу під час дихання. Рослини і тварини з часом відмирають, починають гнити, окислюватись і частково перетворюватися на СO2, що повертається у повітря й знову поглинається рослинами. А частково рослинні та тваринні рештки у ґрунті перетворюються на горючі копалини - кам'яне вугілля, нафту, природний газ. Горючі копалини використовують як паливо, внаслідок згоряння якого СO2 знову повертається в атмосферу.

Урок 59. Тема: Структура екосистем та їх властивості.

- Опрацюйте презентацію та параграф, зробіть конспект, випишіть основні поняття

-Розв'яжіть задачу:
Задача . Маса сіна з 1 м2 лугу становить 200 г, а з вико-вівсяного поля - 500г. Використавши правило екологічної піраміди, визначте, яка площа лугу необхідна, щоб прогодувати протягом року одну людину масою 52 кг (із них 63% становить вода), якщо ланцюг живлення має вигляд: трава → корова → людина. Яка площа вико-вівсяного поля необхідна для цього?

2. Опрацюйте презентацію та теоретичний матеріал який поданий нижще.

3. Занотуйте тему уроку, терміни та схеми.

Як ми ємо , що кожна жива істота займає певну нішу в природі та виконує певні функції, підтримуючи рівновагу в екосистемі.

Вам відомо, як пристосовані тварини до проживання у водному, наземно-повітряному середовищі й у ґрунті. Але місця проживання тварин в одному й тому ж середовищі можуть суттєво відрізнятися за зволоженістю, температурою, освітленістю, а також за тим, які організми живуть поряд.

Екологічні фактори - всі складові навколишнього середовища, що впливають на стан і властивості організмів.

За походженням екологічні фактори поділяють на:

Чинниками неживої природи, або абіотичними чинниками, є світло, температура, вологість, рельєф, вітер, тиск тощо.

В організм тварин вода потрапляє через травний тракт у видів, що п'ють воду; завдяки використанню води, що міститься у продуктах харчування (гризуни, антилопи, американський кенгуровий пацюк); проникненню води через шкірні покриви (жаби); використанню метаболічної води, яка утворюється під час окиснення жирів (верблюди, гризуни, комахи). Втрата води відбувається з випаровуванням через шкірні покриви, з диханням, із сечею та екскрементами.

Більшість тварин - мешканців пустель можуть жити без води, отримуючи її з їжею або на безводний період відкладаючи багато жиру, під час окиснення якого в організмі утворюються молекули води; деякі впадають у літню сплячку (гризуни, черепахи). Багато мешканців пустель рятуються від спеки і втрати вологи, ховаючись на день у норах. Великі ссавці пустель (сайгак, кулан) можуть здійснювати міграції на далекі відстані в пошуках води.

Пристосування верблюдів до середовища існування

Ці ссавці добре пристосовані до життя в суворій і безводній місцевості. Густе хутро призначене для захисту від денної спеки і нічного холоду. На кожній нозі є по два пальці, широка м'яка підошва пристосована для ходіння по піску та дрібному камінню. Пальці у верблюдів озброєні грубими зроговіннями, схожими на нігті (а не копита, як у багатьох інших родів оленеподібних).

Верблюди не пітніють і втрачають малу кількість рідини з випорожненнями. Волога, яка при диханні виділяється з ніздрів, збирається в особливій складці і потрапляє в рот. Верблюд може довго обходитися без води, втрачаючи при цьому до 40 % маси тіла. Діставшись до води, тварина, щоб поповнити запас рідини, може відразу випити до ста літрів.

Одним зі специфічних пристосувань верблюда до життя в пустелі є горби, що являють собою жирові відкладення. Існує досить поширена думка, ніби верблюд може отримувати воду завдяки окисненню жиру, який міститься в горбах. Але справа в тому, що при диханні організм втрачає більше вологи, ніж утворюється при окисненні жирів. Насправді верблюди просто дуже добре переносять зневоднення. Верблюди здатні обходитися без води до двох тижнів, а без їжі - до місяця. Справжнє призначення горбів полягає в іншому: вони служать своєрідним "дахом", що захищає спину верблюда від палючого сонця. Крім того, концентрація всіх жирових запасів організму на спині сприяє кращій тепловіддачі. Верблюди також є добрими плавцями, незважаючи на те, що більшість з них ніколи не бачили жодної водойми.

До них належать впливи живих істот одна на одну, що формуються й виникають як взаємовідносини в популяціях. Це взаємодопомога, паразитизм, конкуренція тощо.

Чинники людської природи, або антропічні , - це чинники, пов'язані з діяльністю людини, яка впливає на стан довкілля.

Наприклад, вирубування лісів, обробіток земель, висушування боліт може суттєво змінити умови всього середовища існування.

2. Закон оптимуму Будь-який екологічний фактор може сприйматися організмом позитивно і негативно, залежно від дози. Найбільш сприятлива доза екологічного фактора, під дією якої вид (чи організм) проявляє максимум життєдіяльності, є оптимальною дозою. Екологи вже давно зазначили, що кожному організмові властива своя оптимальна доза того чи іншого фактора. У цьому полягає однин з аксіоматичних законів екології - закон оптимуму

Живих організмів на нашій планеті дуже багато. Вони відрізняються розмірами, способом живлення, а також місцями проживання. Ці місця називають середовищами існування.

Живі організми населяють чотири основні середовища існування: наземно-повітряне, водне, ґрунтове, а також організмове, тобто тіло інших істот.

Наземно-повітряне середовище за своїми умовами найрізноманітніше. Провідна роль серед факторів неживої природи тут належить освітленню, температурі, вологості, газовому складу атмосфери. Відповідно до цих факторів рослини і тварини мають різноманітні пристосування. Наприклад, серед рослин є добре відомі всім кактуси, у яких листки перетворилися на колючки, стебло товсте і м'ясисте. Кактуси мають добре розвинену кореневу систему, дуже щільну і міцну оболонку, якою вкрите стебло.

повітряного середовища пристосувався кактус таким чином? Проблемне запитання: - Як ви думаєте, до яких умов наземно- ( пристосування до життя при дії високих температур і невеликої кількості

водному середовищі існування провідна роль належить температурі, освітленню, тиску, газовому складу, солоності води, рельєфу дна тощо.

Якщо ви колись пірнали з аквалангом або дивилися підводні зйомки по телевізору, то, звісно, пам'ятаєте, що підводні рослини і водорості найкраще ростуть на невеликій глибині, куди добре проникають сонячні промені. І що далі ви просуваєтесь у глибину, тим темніше стає іменше трапляється рослинність, а потім зовсім зникає.

це верхній родючий шар літосфери (твердої оболонки Землі), утворений внаслідок життєдіяльності різних організмів. Ґрунт становить систему порожнин, розміри яких залежать від діаметра механічних часток, що його складають. Ці порожнини заповнені водою або повітрям. Завдяки наявності вологи умови існування дрібних організмів у ґрунті наближаються до подібних у водоймах. Вологість ґрунту завжди вища, ніж вологість повітря, тому різноманітні організми можуть легше переживати там посушливий період.

У ґрунті є значні запаси органічних речовин, що створює кормову базу для різноманітних організмів.

як середовище існування за своїми властивостями істотно відрізняється від інших. Так, якщо на організми, які живуть на поверхні інших істот, впливають різні чинники довкілля, то на організми, що мешкають усередині організму хазяїна, ці чинники діють лише опосередковано. В ролі господарів можуть виступати будь-які організми - від бактерій до високорозвинутих організмів рослин і тварин. Прикладами можуть стати бактерії паразитів, є численні хвороботворні бактерії. Наприклад, рослини-паразити і напівпаразити - омела, повитиця. Серед тварин-паразитів можна назвати різні види плоских і круглих червів, які живуть у внутрішніх органах людини і тварин. Так, печінковий ціп'як живиться в печінці та жовчних протоках корів, свиней, кролів, іноді трапляється й у внутрішніх органах людини. Широкий стьожак і свинячий ціп'як паразитують у кишечнику людини, спричиняючи погане почуття та схуднення. На поверхні тварин паразитують воші та кліщі.

4. Основні форми біотичних взаємозв'язків (Розповідь вчителями з елементами бесіди)

Паразитизм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування і завдає шкоду іншому виду. Наприклад, гриби-трутовики паразитують на деревах, печінковий сисун - у травній системі людини.

Коменсалізм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування, не завдаючи шкоди іншому виду. Коменсалізм може проявлятися у формах кварти-рантства (оселення на поверхні дерев орхідей, рибка гірчак відкладає ікру у черепашку беззубки річкової) чи нахлібництва (жуки живуть у мурашнику та виманюють їжу в мурашок) та ін.

- форма взаємовідносин, при якій сумісне співіснування є корисним та обов'язковим для обох видів і вони не можуть жити самостійно. Наприклад: гриби і водорості, які утворюють лишайники, комахи (терміти, таргани) і джгутикові найпростіші, рак-самітник і актинії та ін.

- форма взаємовідносин, при якій одні організми поїдають інших. Хижаки є серед тварин (леви, тигри), серед рослин (комахоїдні рослини), серед грибів (хижі гриби, які живляться нематодами). Внутрішньовидове хижацтво називають канібалізмом (наприклад, статевий канібалізм серед павуків).

П риродне середовище було, є і буде незмінним партнером людини в їх повсякденному житті. Ми черпаємо із скриньки природи всі наші багатства. Природа, її краса і велич залишаються нашим головним скарбом, нашою святинею, якій непідвладні час, мода... Ми з вами вже вивчили особливості біорізноманіття, прийшов час познайомитися із надорганізмовими біологічними системами. Арабське народне прислів'я говорить, що у краплині води відбивається Всесвіт.

Сучасні екологічні дослідження здійснюються в таких напрямах: вивчення впливу екологічних чинників на організми (факторальна екологія), дослідження екологічних взаємозв'язків на рівні популяцій (популяційна екологія), пізнання закономірностей існування та роз- витку природних угруповань та біосфери в цілому (біогеоценологія, або синекологія). Як окремий розділ екології синекологію було виділено на Міжнародному ботанічному конгресі у 1910 р. Синекологія - це розділ екології, об'єктом і предме- том пізнання якої є екосистеми та їхні внутрішні й зовнішні зв'язки. А що таке екосистеми?

ЕКОСИСТЕМА - це сукупність популяцій різних видів і неживих компонентів середовища, пов'язаних між собою колообігом речовин та енергії.

Прикладами екосистем є широколистий чи сосновий ліс, природне озеро чи штучний ставок, болото.

Їхні межі не завжди є чіткими і розміри бувають різними, але загальна структура та внутрішні зв'язки завжди подібні.

У цих екосистемах виділяють дві складових частини - неживий компонент і живий компонент.

Основною умовою їхнього існування є колообіг речовин та енергії, які пов'язують між собою неживі компоненти середовища та живі організми.

Так, в екосистемі коралового рифу живу частину представляють бактерії, водорості, молюски, коралові поліпи, риби тощо, а неживу - чинники середовища, якими є вода, повітря, пісок, галька, тепло, світло та ін.

Водорості акумулюють енергію світла й нарощують свою масу, тварини живляться рослинами, рештки рослин і тварин споживають бактерії. Ці дрібні істоти в процесі свого існування здійснюють не помітну нам, але дуже важливу для життя екосистем діяльність: вони перетворюють органічні рештки в мінеральні сполуки, які можуть використовувати рослини.

Природні екосистеми характеризуються стійкістю і цілісністю.

Стійкість підтримується завдяки відтворенню кожного з її компонентів.

Цілісність забезпечується в процесі міжвидової взаємодії під дією зовнішнього середовища.

Різноманітність екосистем (складання таблиці)

(мікроекосистеми) (макрроекосистеми)

Екосистеми за походженням

Природні Штучні

Наведіть по 3 приклади організмів, що називають:
Шановні дев'ятикласники! Працюючи і навчаючись в нестандартних карантинних умовах, ми звикаємо до вір туального спілкування, намагаємось зрозуміти один одного. І це здорово! Головне, сьогодні: згуртованість, організованість і оптимізм. Ми продовжуємо надсилати вам навчальні матеріали, які, сподіваємося, допоможуть кращому засвоєнню інформації, розміщеної не тільки в параграфах підручників. Всі розробки навчальних занять для дистанційного навчання продовжую розміщувати на моєму блозі
Підготувати повідомлення на вибір:

Про види екосистем (ліс, болота, пустелі, луги, степи, поля, парки, сади, річка, океан, море).

Про ланцюг живлення, екологічну піраміду.

Тема 6. Еволюція органічного світу (6 уроків)

# data[].attributes.attachment_link.title
Біологія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -http...

# data[].attributes.body
Урок №44-45. Тема уроку: «Туризм в Україні. Міжнародний туризм.»
Шановні дев’ятикласники, пропоную вам виконати  наступні завдання:
1. Ознайомтесь з матеріалом підручника § 41-42
2. Усно попрацюйте над запитаннями і завданнями в кінці параграфів.
3. Перегляньте відео та презентації до уроку
- Міжнародний туризм на моєму блозі.
4. Виконайте інтерактивну вправу "Мальовнича Україна".
5. Попрацюйте з тренувальним тестом на освітній платформі «На урок», тест відкритий до 24 квітня до 16.00 год.
Для цього, відкрийте посилання

Код доступу 275614

Вставте цей код,
відкривши посилання
join.naurok.ua

(обов’язково вказуйте своє прізвище й ім’я повністю)

6.  Дайте короткі письмові відповіді (2-3 речення) на питання, які розміщені на моєму блозі.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За підручником "Географія" 9 клас, автори С. Кобернік, Р. Коваленко та сайтом "Готуймося серйозно до ЗНО з географії"

Значення та структура металургійного виробництва

Металургія є одним з найстаріших виробництв у світі. Перші свідчення про виробництво людьми металу було знайдено під час розкопок у різних країнах Європи та Близького Сходу. Давні народи спершу використовували лише самородки металів: срібла, міді, олова, метеоритне залізо. З них виробляли знаряддя праці та зброю. Однак початком справжньої металургії вважають час, коли люди навчилися добувати метали з гірської породи. Тоді з мідних та олов'яних руд, стопивши два метали, одержали перший сплав - бронзу. Значно пізніше почали видобувати залізо з руди. Особливо швидкими темпами металургія стала розвиватися з початком промислових переворотів ХVІІІ ст. Зріс обсяг виробництва металів, вдосконалювалися способи їх добування, підвищувалася якість. Сучасна металургія добуває понад 75 металів і численні сплави на їх основі.

Отже, металургія - система виробництв важкої промисловості, що пов'язані з добуванням металів із руд або металовмісних речовин, а також сплавів з наданням їм необхідних властивостей.

Метали у сучасному світі залишаються важливим матеріалом для виробництва різноманітних інструментів, машин та обладнання. Також зростає використання металів та їх сплавів у будівництві: залізна арматура, залізобетонні конструкції, металопластикові вікна. З високоякісної сталі та сплавів кольорових металів виготовляють столові прибори. Благородні метали використовують у ювелірній справі.

У ХVІІІ-ХХ ст. найбільше застосовувалися сплави заліза - чавун і сталь. Нині металомісткість виробництва зменшується, тому ці матеріали поступово втрачають своє колишнє значення. У зв'язку з розвитком електротехніки, електроніки, робототехніки у сучасну епоху зростає роль кольорових та рідкісноземельних металів, високотехнологічних матеріалів, таких як сплави, леговані й композитні матеріали з металевими матрицями. В авіакосмічній, автомобільній, радіотехнічній, авіаційній, харчовій промисловості, медицині усе частіше використовується металокераміка.

Метали трапляються в природі у вільному стані як самородні достатньо рідко. Такими є золото, платина, іноді срібло, мідь, ртуть, олово. Інші метали у земній корі залягають у вигляді хімічних сполук. Отже, сутність металургійного виробництва полягає у переплавці цих сполук на чисті метали.

Металургія складається з низки послідовних зв'язаних між собою стадій виробничого процесу, починаючи від видобутку сировини і закінчуючи випуском готової продукції - виробів з чорних або кольорових металів та їх сплавів. Металургія складається з трьох взаємопов'язаних виробництв: гірничодобувної промисловості, чорної металургії та кольорової металургії.

Чорна металургія. Комбінування у чорній металургії

Сполуки заліза залишаються важливими матеріалами, що використовують у сучасному господарстві. Чисте залізо м'яке і тому придатне лише для виготовлення прикрас. Те, що ми називаємо залізом, насправді - його сплави з різним вмістом вуглецю - чавун та сталь. Чавун важкий, добре проводить тепло, тому з нього виготовлять батареї опалення, ванни, пательні, а також верстати, деталі для двигунів, сільгоспмашин тощо. Але через високий уміст вуглецю чавун крихкий і розтріскується від удару. Через те частину чавуну переплавляють на різні сорти сталі.

Чорна металургія - складний комплекс виробництв. Провідна роль у ньому належить послідовній металургійній переробці: Існує прокат збагачена залізна руда - чавун - сталь - прокат. Прокат - кінцева продукція металургії, яку одержують на прокатних станах шляхом обробки металу тиском. Так надають йому різної форми. листовий (листи та рулони), сортовий (наприклад, кола, квадрати, кути, балки, залізничні рейки), трубний (труби різного діаметра) та спеціальний або фасонний (колеса, кулі, сталеві канати тощо). Оскільки зазначені послідовні виробництва поєднано у межах одного підприємства, його називають металургійним комбінатом. Паралельно з металургійною переробкою розвивається ряд інших виробництв, які забезпечують основний технологічний процес: коксування вугілля (для одержання високоякісного вуглецевого палива - коксу), виробництво вогнетривких матеріалів (для обкладання печей та форм для розливу металу), флюсів (для очищення металу від шкідливих домішок), феросплавів тощо.

Чорна металургія нині комбінується з підприємствами й іншого профілю, які використовують її кінцеву продукцію або відходи для власного виробництва. Так, типовими супутниками металургії стали теплова енергетика, металомістке машинобудування, хімічна та цементна промисловість. Для чорної металургії також є характерним високий рівень концентрації виробництва, який зумовлений застосуванням обладнання великої по тужності. У ряді країн понад 3/4 чавуну та 2/3 сталі дають величезні металургійні комбінати.

Чорна металургія - дуже матеріаломістке виробництво, яке потребує різної сировини. На виготовлення 1 т чавуну витрачається не менш ніж 1,5 т залізної руди, 1,2-1,5 т коксівного вугілля, понад 0,5 т флюсових вапняків, 150 кг вогнетривкої глини і до 30 м3 води. Для одержання високоякісної сталі з певними властивостями також потрібні легуючі метали: марганець, хром, молібден, нікель, кобальт, ванадій та інші. Оскільки у чорній металургії на сировину й паливо припадає приблизно 85-90 % витрат, у минулому єдиним чинником розміщення металургійних комбінатів був поєднання покладів залізної руди та коксівного вугілля. Протягом тривалого часу більшість центрів чорної металургії формувалась у межах вугільних басейнів Європи, США, Росії. В інших місцях складалися металургійні райони сировинний. Найвдалішим вважалося територіальне біля потужних родовищ залізних руд. Сировину, якої бракувало, довозили.

У наш час завдяки новим більш прогресивним технологіям плавлення сталі матеріаломісткість виробництва у ряді країн знижується. До того ж у високорозвинутих країнах виснажуються власні ресурси. Усе це привело доспорудження нових комбінатів водний транспорт. з орієнтуванням на транспортний чинник, найчастіше - "Припортова" чорна металургія склалася в тих країнах, які або забезпечені недостатньо власною сировиною, або зо рієнтовані на експорт чавуну та сталі на світовий ринок.

На початку ХХІ ст. близько 80% сталі виплавляється на підприємствах з повним металургійним циклом, що складається з послідовних стадій: виплавляння чавуну в доменній печі, сталеплавильного та прокатного виробництва. Існує також бездоменна металургія , яка дає змогу одержувати високоякісну сталь, обминаючи стадію доменного виробництва. При цьому зникає необхідність у ряді виробництв, що здешевлює кінцеву продукцію й сприяє зменшенню шкідливих викидів у атмосферу. Зростає роль до споживача металу. переробної металургії, яка плавить вторинні метали з металобрухту. Такі підприємства наближені

Унаслідок науково-технічного прогресу удосконалилися Найбільш прогресивним є технології виплавлення сталі. У попередні століття домінував старий мартенівський спосіб, який потребував багато коксового палива, а процес тривав 5-12 год. Нині за такою ж застарілою й неекологічною технологією виплавляють лише близько 7% сталі у світі. Україна майже повністю відмовилася від подібної технології. Серед провідних країн світу в наш час домінує конвертерний тип виробництва, що дає понад половину сталі. Замість коксу конвертер продувають киснем, який підтримує високу температуру плавлення, що триває усього 35-60 хв. електродуговий спосіб, за якого плавлення відбувається за рахунок електроенергії. Ця передова технологія, яка нині дає 41% сталі, уможливлює без шкоди для довкілля швидке виплавляння високоякісної сталі. У 2012 р. у місті Дніпрі був уведений у експлуатацію сучасний електросталеплавильний завод, що належить компанії "Інтерпайп".

Кольорова металургія: технології виробництва

З розвитком наукомісткого виробництва кольорові метали набувають особливого значення. Нині у господарстві найбільше використовують мідь та алюміній. Часто кольорові метали застосовують у сплавах. Найбільш вживані сплави міді: бронза (спав міді з оловом), латунь (міді з цинком), мельхіор (міді з нікелем), дюралюміній (міді з алюмінієм). Видобутком та збагаченням руд кольоро вих металів, а також їх переплавленням у метали та сплави займається кольорова металургія.

Виробничий цикл кольорових металів у цілому подібний до чорної металургії. Металургійна переробка включає такі послідовні стадії: збагачення руди - плавлення чорнового металу - рафінування (очищення) - прокат. Оскільки концентрація кольорових металів у гірських породах незначна, їх виробництво є матеріаломістким. Рафінування металу потребує значних витрат електроенергії. Тому поєднання чинників сировини та енергії особливо сприятливе для розміщення підприємств кольорової металургії.
ВИРОБНИЦТВО КОЛЬОРОВИХ МЕТАЛІВ ВИРОБНИЦТВО АЛЮМІНІЮ

Чинники розміщення кольорової металургії

За фізичними властивостями та технологією добування виокремлюють металургію важких (мідь, нікель, свинець, цинк, олово, ртуть) та легких (алюміній, титан, магній) металів.

Виробництво важких металів потребує великої кількості сировини та відносно незначних витрат електроенергії. Через низький вміст корисної речовини у рудах цих металів перевозити велику кількість руди на значні відстані від родовищ нерентабельно. Наприклад, на 1 т олова потрібно 300 т руди, міді - 20-150 т, цинку - 20-50 т. Тому центри виплавлення важких металів поєднуються з родовищами видобутку сировини. Такі метали часто виплавляють у країнах, що розвиваються.

Для добування легких металів потрібно занадто багато електроенергії під час рафінування. Зокрема, для виплавлення 1 т титану витрача ється 30-60 тис. кВт · год електроенергії, магнію - 18-22 тис. кВт · год. Тому руди легких металів видобувають в одних місцях, а підприємства з їх переплавлення споруджені в інших - біля електростанцій. Легкі метали плавлять переважно високорозвинуті країни, де генерується велика кількість електроенергії.

Металургія алюмінію має певні особливості у своєму розміщенні. У земній корі алюміній - найпоширеніший метал, проте промислова концентрація його у породі трапляється рідко. Тому спочатку із бокситів (найбільш якісної алюмінієвої руди) вилучають глинозем, на виробництво якого витрачається 4-8 т руди, 6 т вапняків та 0,5 т соди. Це виробництво наближене до сировини. Потім з глинозему плавлять металевий алюміній. Ця стадія вимагає значних витрат електроенергії - 17 тис.кВт·год. Тому найчастіше бувають територіально роз'єднані дві стадії алюмінієвої промисловості: виробництво глинозему тяжіє до сировини, а виплавлення металево го алюмінію - до електростанцій.

Екологічні проблеми металургії

Металургія належить до найбільш неекологічних виробництв. Кожна стадія переробки сировини негативно впливає на довкілля. Під час видобутку руд відкритим способом утворюються кар'єри, які знищують природні екосистеми. Часто вони призводять до зниження рівня підземних вод. Збагачення руд супроводжується нагромадженням на земній поверхні великої кількості пустої породи. Під час роботи металургійних підприємств у повітря потрапляє велика кількість отруйних речовин, зокрема сполуки Нітрогену (гази рудого кольору, так звані лися чі хвости) та Сульфуру. Внаслідок їх взаємодії з водяною парою випадають кислотні дощі. Відходи виробництв також забруднюють водойми та ґрунти.

Головним шляхом розв'язування екологічних проблем металургії є впровадження нових технологій плавлення металу, що дає змогу зменшити викиди шкідливих речовин у навколишнє середовище. Комплексне використання сировини уможливить використовування відходів металургії як сировини для інших виробництв. Наприклад, коксовий газ - для синтезу азотних добрив, шлаки доменного виробництва - для цементної промисло вості, сполуки Сульфуру - для синтезу сульфатної кислоти.

Електроенергетика світу
Значення електроенергетики. Без електроенергії не працювало б жодне підприємство, не літали б літаки, зупинилися б автомобілі та потяги. Наші оселі, вулиці міст та сіл увечері поринали б у темряву. Без електроенергії ми не змогли б слухати музику, дивитися телебачення, працювати на комп'ютері, користуватися мобільними телефонами. Нині найбільшими споживачами електроенергії є промисловість (65%), транспорт і сільське господарство (по 10%), будівництво, побут та інші сфери.

Електроенергетика - виробництво важкої промисловості, що продукує електроенергію та передає її до споживача через лінії електропередачі (ЛЕП).

Це капіталомістке виробництво, яке потребує великих вкладень коштів у його розвиток. Вона розвивається найбільш динамічно у всіх країнах світу, тому належить до "авангардної трійки" виробництв разом з машинобудуванням та хімічною промисловістю. Без її розвитку неможливий подальший науково-технічний прогрес у суспільстві. У багатьох країнах світу розвиток електроенергетики фінансується за рахунок державних коштів. В одних країнах основна частина електроенергетичних потужностей належить державі (зокрема, у Франції, Великій Британії, Італії), в інших - приватним компаніям (як у США та Японії). Є країни, де виробництво електроенергії контролюється змішаними компаніями за участі держави (наприклад, ФРН, Іспанія, Україна).

Упродовж ХХ - початку ХХІ ст. споживання електроенергії на планеті зросло у 15 разів, а потреби в ній подвоюються кожні 12-14 років. У наш час важливим завданням є ощадливе ставлення до паливно-енергетичних ресурсів та електроенергії через проведення на державному та побутовому рівнях політики енергозбереження.

Енергозбереження - комплекс заходів з раціонального використання та економних витрат палива та енергії.

Енергозбереження стосується організаційних, правових, виробничих, наукових, економічних, технічних та інших напрямів. Це важлива державна задача зі збереження ресурсів, яка дасть змогу відкласти вичерпання паливно-енергетичних ресурсів; країнам, що мають обмежені їх запаси, зменшити імпорт; зменшити собівартість продукції, що виробляється, і тим збільшити її конкурентоспроможність. Заощаджені на енергозбереженні кошти можна спрямувати на соціальний розвиток, охорону природи, розвиток інфраструктури тощо.

У наш час електроенергія виробляється здебільшого за рахунок невідновлюваних джерел: переважно вугілля, нафтопродуктів (мазуту), природного газу. З відновлюваних джерел енергії (ВДЕ) найбільше значення має гідроенергетика, що використовує енергію водного потоку річок. Щоправда, економічний гідропотенціал планети використовується лише на 17%. У Європі цей показник значно вищий - 80%. Почато використання дійсно невичерпних ресурсів: енергії Сонця, вітру, припливів, внутрішньої теплоти Землі, хвиль тощо. Електроенергію виробляють на електростанціях. До традиційних типів електростанцій належать теплові електростанції (ТЕС), гідравлічні (ГЕС) та атомні (АЕС).

Існує кілька видів ТЕС: паро- та газотурбінні, дизельні, парогазові, які використовують різні види палива: вугілля, газ, мазут тощо. Частіше працюють паротурбінні ТЕС, що використовують тверде паливо, зазвичай вугілля.

Залежно від технології виробництва електроенергії існують конденсаційні електростанції (КЕС) та теплоелектроцентралі (ТЕЦ).

Конденсаційні електростанції (КЕС) виробляють багато електроенергії. При цьому відпрацьована пара, пройшовши турбіну, охолоджується, конденсується й знову надходить у котел. Часто споруджують дуже потужні КЕС (понад 2 млн кВт), застосовуючи концентрацію як просторову форму організації виробництва. Вони обслуговують великі території. Такі електростанції є ресурсозатратними та неекологічними. Найбільшої шкоди середовищу завдають електростанції, що працюють на вугіллі. За добу вони спалюють 10-20 тис. тонн твердого палива. Для перевезення такої кількості вугілля потрібно близько 1500 товарних вагонів. Під час спалювання вугілля у повітря викидається значна кількість сполук Сульфуру, що спричиняє при сполученні з парами води кислотні дощі, в також виділення вуглекислого газу.

Найголовнішим чинником розміщення ТЕС є споживач. Оскільки електроенергію транспортувати на великі відстані нерентабельно, ТЕС споруджують у великих промислових районах, де потреба в електроенергії є найбільшою. При цьому збагачене вугілля перевозять до електростанцій на чималі відстані. У країнах, які мають значні поклади вугілля, потужні ТЕС також орієнтуються на чинник сировини, тобто на місця цих розробок. Наприклад, на базі донецького вугілля працює ряд таких електростанцій. Найбільші ТЕС у Німеччині, США, Росії, Казахстані також працюють біля джерел сировини.

Теплоелектроцентралі (ТЕЦ) є результатом комбінування, забезпечуючи поєднання двох виробництв: електроенергії та гарячої води для опалення приміщень. Відпрацьована пара при цьому не охолоджується, а як відходи виробництва опалює приміщення холодної пори року. Оскільки гарячу воду транспортувати через її швидке охолодження на відстань більш ніж 20 км не можна, ТЕЦ будують у великих містах, орієнтуючись на чинник споживача.

Гідравлічні електростанції (ГЕС). Гідроелектростанції використовують як джерело енергії рух потоку води, зазвичай у руслі річки. Хоч гідроенергію як механічну люди використовують здавна (згадайте водяні млини), для одержання електричної енергії річки почали використовувати лише у ХІХ ст. Під час зведення ГЕС, щоб створити напір води, будують з ґрунту або бетону греблю із засувками, яка перекриває річку. Перед греблею річка розливається, утворюючи водосховище. У греблі монтують гідравлічні турбіни. Для того щоб запрацювала така електростанція, потік води має рушити крізь вузькі отвори в греблі й почати обертати гідротурбіну, перетворюючи механічну роботу в електричну енергію. Для зупинення турбіни закривають засувки в греблі. Біля великих міст, де попит на електроенергію зростає (особливо зранку, увечері та вночі), для покриття пікових потреб поряд з ГЕС зводять додатково гідроакумулятивну електростанцію (ГАЕС) . Вона являє собою два басейни на різних рівнях. У міжпіковий час станція працює в насосному режимі, перекачуючи воду з нижнього басейну до верхнього, акумулюючи водний потік. У години пік ГАЕС виробляє дорогу пікову електроенергію за рахунок водного потоку, що падає з верхнього басейну в нижній, обертаючи гідротурбіну. Гідроенергетика має певні переваги та великі перспективи розвитку у світі. Хоча ГЕС вирізняється тривалістю спорудження та високою собівартістю будівельних робіт, така станція є простою в експлуатації та дає достатньо дешеву електроенергію. Її собівартість у 4 рази менша, ніж на аналогічній за потужністю ТЕС. Будувати ГЕС найвигідніше на річках з великими падінням та похилом річища. ГЕС використовують невичерпне джерело енергії й водночас не забруднюють навколишнє середовище. Однак їх екологічність є суперечливою. Через створення водосховищ виникає низка проблем: затоплюються родючі землі, руйнуються береги, змінюється рівень ґрунтових вод, застоюється та цвіте вода, що приводить до загибелі риби. Попри усі переваги масштаби гідроенергетичного будівництва та частка ГЕС в енергопостачанні світу постійно зменшуються. Це пояснюється швидшими темпами спорудження ТЕС, які меншою мірою залежать від прив'язки до певної території. ГЕС же можна споруджувати лише на річках.

Атомні електростанції (АЕС). Атомна енергетика з'явилася у середині ХХ ст. внаслідок науково-технічної революції, яка дала змогу використовувати енергію розпаду радіоактивних речовин у мирних цілях. Вона є незамінною для країн з обмеженими енергоресурсами. За сучасних технологій і дотримання норм безпеки АЕС відіграють значну роль в енергозабезпеченні високорозвинутих країн та деяких країн, що розвиваються.

Принципи роботи АЕС і ТЕС подібні. Лише замість мінерального палива використовується ядерне. Сировиною для виробництва "елементів живлення" для АЕС є збагачений Уран-235 або Плутоній-239. Атомна енергетика дуже потужна. 1 кг урану виділяє стільки само теплоти, як при спалюванні 2,5 тис. тонн кам'яного вугілля. Генератором енергії на АЕС є ядерний реактор - агрегат, у якому відбувається керована ядерна реакція. Величезна кількість теплоти, яка виділяється в ньому в результаті реакції радіоактивного розпаду, нагріває воду в котлах, утворюється пара, що обертає турбіну.

Ядерне паливо легко транспортується, тому АЕС розташовують незалежно від сировинного чинника. Їх споруджують, орієнтуючись на споживача, у районах з дефіцитом паливних ресурсів. Оскільки АЕС дуже водомісткі, їх споруджують біля джерел водопостачання, зазвичай біля річок. Багато води потрібно для охолодження водяної пари у конденсаторі для повторного її використання. Навколо АЕС створюють зону спостереження для моніторингу радіаційної ситуації. У радіусі 3 км навколо станції існує санітарно-захисна зона, у якій заборонено проживання людей та обмежено сільськогосподарську діяльність.

Чорнобильська трагедія продемонструвала всьому світу небезпечність атомної енергетики за умов недосконалих технологій системи захисту під час виникнення аварійних ситуацій. Однак АЕС, на відміну від ТЕС, є екологічно чистим видом енергії в разі безаварійної роботи. Це пов'язано з тим, що ядерний розпад відбувається усередині реактора й не має безпосереднього зв'язку з навколишнім середовищем. Кожні 4 роки проводиться капітальний плановий ремонт енергоблоків, під час якого вивантажують з нього паливо, проводять діагностику, ремонт, заміну та модернізацію обладнання, випробовують корпус реактора на міцність.

Проте й досі остаточно не вирішена проблеми утилізації радіоактивних відходів та консервації АЕС після закінчення терміну їх роботи. У деяких країнах створено підприємства з переробки та збереження радіоактивних відходів.

Відновлювані джерела енергії. Вичерпність паливних мінеральних ресурсів, неекологічність ТЕС, небезпечність АЕС, обмеженість на певних територіях гідроенергопотенціалу річок змусили людство замислитися над використанням відновлюваних джерел енергії (ВДЕ). Нині вони дають лише близько 5,8% світового виробництва електроенергії. Проте всі нові джерела енергії мають дві безперечні переваги: використовують невичерпні джерела енергії та є екологічно чистими.

Найчастіше використовуються вітрові електростанції (ВЕС). Вони перетворюють енергію вітру в механічну, теплову та електричну. Хоча енергія вітру в 10 разів перевищує енергопотенціал усіх річок планети, але здавна використовувалася лише мізерна її частина для роботи вітряків та вітрильників. Енергія вітру дуже розсіяна. Для спорудження ВЕС потрібні великі площі. Окрім того, ВЕС можна ставити лише там, де дмуть постійні вітри: біля моря або в горах. Через роботу вітрових установок виникає вібрація, яка негативно впливає на довкілля.

Сонячні електростанції (СЕС), або геліостанції, перетворюють енергію сонячної радіації в електричну. Сонячна енергія величезна: лише за півроку Сонце дає Землі енергію, еквівалентну всім запасам мінеральної сировини в надрах планети. Нині існують два види СЕС: термодинамічні та фотоелектричні. Перші перетворюють енергію Сонця в теплову, а потім в електричну подібно до ТЕС. Другі - через систему сонячних батарей енергію Сонця зразу перетворюють в електричну. Планується створення на орбіті нашої планети сонячних космічних електростанцій (СКЕС), які передаватимуть на Землю сонячну енергію. Однак потік сонячної енергії не є постійним, тому слід її акумулювати вдень для подальшого використання. Також перспективними для спорудження СКЕС є лише країни аридного (сухого й жаркого) клімату.

Припливні електростанції (ПЕС) перетворюють енергію морських припливів у електричну. Цю енергію люди використовували здавна, але з появою парового двигуна про неї надовго забули. Енергія припливів у кілька разів більша, ніж в усіх річках планети разом. Щоправда людина використовує її мало. У припливно-відпливній зоні, як на річці, споруджується дамба з турбінами, які, обертаючись, виробляють енергію. Обмежує використання ПЕС висота припливної хвилі. Вона має бути не меншою від 10 м.

Нині люди приборкують енергію хвиль, споруджуючи перші хвильові електростанції. Океанічні течії несуть у сотні разів більше води, ніж усі річки планети. Щоб їх використати для одержання енергії, потрібно збудувати електростанції посеред океану. Відроджується біоенергетика . Старий спосіб її використання - спалювання біомаси, новіший - переробка органічних решток на спирт або біогаз, що їх використовують як паливо.

Виробнича інфраструктура. Для забезпечення нормальної роботи енергетики необхідна розгалужена виробнича інфраструктура. До неї належать транспортні магістралі, електромережі та система водопостачання. Специфічним видом транспорту для обслуговування даного виробництва є трубопроводи. Транспортування електроенергії здійснюється за допомогою ліній електропередачі (ЛЕП). Електромережі розподіляють електро енергію між споживачами. Водо постачання забезпечує виробничий цикл на ТЕС та АЕС.

Паливно-енергетичний баланс. Для розрахунків співвідношення витрат та надходження палива і енергії в країні застосовують паливно-енергетичний баланс (ПЕБ).

Оскільки різні види палива мають неоднакову енергетичну цінність, ПЕБ обчислюють в одиницях умовного палива. За одиницю умовного палива (коефіцієнт 1) прийнято теплотворну здатність кам'яного вугілля, яка дорівнює 7000 ккал/кг, або 29 мДж/кг. Більш енергомістким є вугілля марки антрацит (коефіцієнт 1,2), а також нафта та природний газ (коефіцієнт 1,5). Менш калорійними, ніж кам'яне вугілля, є торф (0,5), буре вугілля (0,4), горючі сланці (0,3). Прибуткову частину ПЕБ становлять видобуток палива різних видів, виробництво електроенергії на ГЕС та АЕС (які не потребують витрат паливної сировини), імпорт різних видів палива та електроенергії, а також залишки палива на електроенергії з попереднього року. Витратну частину ПЕБ становлять потреби виробництва, ТЕС та АЕС, експорт па- лива та електроенергії, а також залишки палива та електроенергії на кінець року. В ідеальному разі прибуткова та витратна частини ПЕБ мають бути приблизно однаковими.

Структура електроенергетики України

Електроенергетика є важливим складником паливно-енергетичної промисловості та базовим виробництвом в економіці країни. Вона є однією з найстаріших видів господарської діяльності в Україні. Електроенергетика включає всі типи електростанцій та електромережне господарство. Вони забезпечують виробництво, передачу та розподіл електроенергії між окремими споживачами. Найбільшими споживачами електроенергії в Україні є промисловість (близько 2/3 ), побут (понад 1/4), транспорт (майже 1/10), сільське господарство та будівництво.

Виробництво електроенергії в Україні ґрунтується на використанні атомної енергії (АЕС), спалюванні вугілля, мазуту, природного газу (ТЕС), використанні енергії води (ГЕС), сонця (СЕС) та вітру (ВЕС). Значення різних типів електростанцій у ПЕБ України за останні 25 років суттєво змінилося. Тривалий час переважали ТЕС, на які на початку 90-х рр. ХХ ст. припадало майже 3/4 усього виробництва електроенергії. Через зростання цін на імпортний природний газ, а потім через військові дії і втрату контролю над вугільними шахтами Донбасу значно зросла роль атомної енергетики. Роль гідроенергетики є допоміжною. АЕС та ГЕС перебувають у власності держави. Більшість ТЕС мають приватних власників. Проводяться роботи з розширення видів використання ВДЕ: перш за все вітрової та сонячної. Україна є великим виробником та одночасно споживачем електроенергії. За останні роки наша держава зменшила виробництво електроенергії на 10%. У 2015 р. було одержано 163,7 млрд кВт· год, що становить 0,8% світового виробництва. За цим показником Україна посіла 23-тє місце в світі та 6-те місце в Європі після Німеччини, Франції, Великої Британії, Італії та Іспанії. За споживанням електроенергії на одну особу Україна на 56-му місці в світі (3550 кВт· год за рік на 1 особу) та 33-му в Європі. Через не раціональне використання електроенергії, енергозатратне виробництво, що використовує застаріле обладнання, наша держава є одним з найбільших споживачів електроенергії у Європі. Так, наприклад, Україна споживає вдвічі більше електроенергії з розрахунку на кожний долар ВВП, ніж Німеччина. Тому на державному рівні необхідна програма енергозбереження.

Розміщення електроенергетики в Україні. Атомна енергетика. З 60-70 рр. ХХ ст. в Україні швидкими темпами розвивається атомна енергетика. Вона має велике значення для країни з обмеженими енергоресурсами.

Найпотужнішою електростанцією Європи та третьою за потужністю серед АЕС у світі є Запорізька АЕС, розташована на березі Каховського водосховища для забезпечення потреб в електроенергії найбільшого промислового району України - Придніпровського. Перший енергоблок був уведений в експлуатацію у 1984 р. Протягом наступних 11 років було введено ще п'ять. Нині діють 6 енергоблоків, кожний з яких має потужність в 1 млн кВт, тобто загальна потужність станції становить 6 млн кВт. Для обслуговування Запорізької АЕС було збудоване місто Енергодар .

Другою за потужністю серед АЕС в Україні є Південноукраїнська АЕС, розташована на березі річки Південний Буг біля міста енергетиків Южноукраїнська Миколаївської області, що обслуговує південні частини країни. Вона почала давати електроенергію у 1982 р. На станції працюють 3 енергоблоки загальною потужністю 3 млн кВт. У 1987 р. було розпочате спорудження 4-го енергоблоку, яке згодом було зупинене. Найстаріша з нині діючих АЕС України - Рівненська АЕС. Вона працює з 1980 р. біля міста Вараша (до 2016 р. - Кузнецовськ) на березі річки Стир. Нині діють 4 енергоблоки загальною потужністю понад 2,835 млн кВт. Проектування 5-го та 6-го енергоблоків призупинене.

Наймолодша з АЕС України - Хмельницька АЕС. Вона почала експлуатуватися у 1987 р. Була розміщена неподалік від міста Нетішина на річці Горинь. Нині дають енергію 2 енергоблоки загальною потужністю 2 млн кВт. Планується будівництво ще трьох енергоблоків.

У 2000 р. була виведена з експлуатації Чорнобильська АЕС. Вона була однією з трьох найпотужніших АЕС Радянського Союзу. Почала працювати з 1977 р. біля міста Прип'яті Київської області. Мала 4 енергоблоки загаль ною потужністю 3,8 млн кВт. Споруджувалося ще 2 енергоблоки (роботи припинили у 1988 р.). Під час аварії 1986 р. був зруйнований 4-й енергоблок. Другий блок зупинили у 1991 р., згодом перший - у 1996 р. Останній, 3-й енергоблок, припинив виробляти електроенергію 15 квітня 2000 р. У 2016 р. указом Президента України у зоні відчуження був створений Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник, який стане дослідницькою ділянкою для проведення міжнародних наукових досліджень та моніторингу стану довкілля.

Україна має власні ресурси для роботи АЕС. Єдине місто, де видобува ються та збагачуються уранові руди, - Жовті Води Дніпропетровської області. Там працює Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат (ГЗК)". Але більша частина ядерного палива надходить з Росії. У різних частинах України планувалося будівництво ще чотирьох АЕС. Кримську АЕС біля м. Щолкіного планували запустити у 1989 р. Проекту валося 4 енергоблоки загальною потужністю 4 млн кВт. 1-й блок був готовий на 80%, 2-й - на 18%. Після чорнобильської катастрофи роботи були припинені, а ділянка занедбана. У другій половині 80-х рр. ХХ ст. велися роботи зі спорудження Чигиринської АЕС у Черкаській області, Одеської та Харківської АТЕЦ, та також міст для роботи енергетиків біля них. Але під тиском громадськості роботи було припинено. Нинішні перспективи роз витку атомної енергетики в Україні вбачаються не у зведенні нових АЕС, а нарощуванні потужності вже існуючих з обов'язковим контролем за надійністю та безпекою їх роботи.

Теплові електростанції. Перші ТЕС було побудовано в Україні ще наприкінці ХІХ ст. Хоча нині вони поступилися своєю першістю в економіці України АЕС, їх роль залишається важливою. Нині ТЕС дають 41,2% всієї електроенергії країни. У своїй роботі вони використовують різні види палива: вугілля, мазут, природний газ.

Основними в розміщенні ТЕС є чинники споживача та сировинний з перевагою на користь першого. До того ж при виборі місця для будівництва ТЕС обов'язково враховують екологічний чинник.

Найпотужніші ТЕС України побудовано на основі форми просторової організації виробництва - концентрації. З 36 нині діючих ТЕС в Україні 14 потужних ТЕС виробляють 85% електроенергії країни. Теплова енергетика країни належать 6 основним компаніям, 5 з яких є приватними. До приватної енергетичної компанії ДTЕК входять "ДТЕК Східенерго", "ДТЕК Західенерго", "ДТЕК Дніпроенерго" та "Київенерго". Крім того, власником ТЕС є приватне акціонерне товариство "Донбасенерго". Приватизацію "Центроенерго" було відкладено. Концентруються ТЕС у великих промислових районах та біля великих міст. Тому основними двома "кущами" зосередження ТЕС в Україні є Донбас та промислове Придніпров'я. Так, на Донбасі працюють Вуглегірська, Старобешівська, Кураховська, Зуївська, Слов'янська, Луганська ТЕС. У Придніпров'ї розміщені Запорізька, Криворізька, Придніпровська ТЕС. Крім того, потужні ТЕС збудовані б іля Києва (Трипільська), Харкова (Зміївська), на Вінниччині (Ладижинська). У Прикарпатті діють Бурштинська та Добротвірська ТЕС. Серед найбільших за проектною потужністю ТЕС України вирізняються Запорізька та Вуглегірська ТЕС, які мають по 7 енергоблоків кожна, за гальною потужністю 3,6 млн кВт. Однак через високі ціни на природний газ енергоблоки станцій, що працювали на цьому виді палива, було зупинено. Тому нині ці ТЕС працюють лише на 1 /3 від своїх можливостей. Вуглегірська ТЕС, що розташована на окупованій частині Донбасу, через часті обстріли на деякий час навіть призупиняла свою роботу.

ТЕС - це найбільш неекологічний тип електростанцій. Вони викидають до 1 /3 усього обсягу шкідливих промислових відходів, поступаючись за цим сумним рекордом лише автомобільному транспорту. Найбільше викидів дають ТЕС, що працюють на вугіллі. Вони є джерелами надходження у повітря оксидів Сульфуру та Нітрогену, які спричиняють кислотні опади, а також вуглекиого газу, леткого попелу, сполук Флуору. Найменше шкодять довкіллю ТЕС, що працюють на природному газі. Вони дають у 5 разів менше викидів, ніж ті, що використовують вугілля. Великі ТЕС скидають у водойми багато відпрацьованої гарячої води, спричиняючи так зване теплове забруднення. Це змінює температурний режим річок та озер, що призводить до цвітіння води, негативно впливає на умови нересту риби.

Гідравлічні електростанції (ГЕС) відіграють в економіці України допоміжну роль. Вони дають лише електроенергії України. Великі гідроелектростанції (ГЕС) зведено на Дніпрі: Київська, Канівська, Кременчуцька, Дніпровська, Дніпродзержинська, Каховська. На Дністрі працюють дві ГЕС: Дністровська-1 та Дністровська-2. Каскад дніпровських ГЕС та Дністровський гідровузол є власністю державного публічного акці онерного товариства "Укргідроенергія". Для покриття пікових навантажень працюють ГАЕС: Київська ГАЕС, Дністровська ГАЕС. У 2006 р. на річці Великий Ташлик, лівій притоці Південного Бугу, була введена в експлуатацію найпотужніша в Європі Ташлицька ГАЕС, потужністю 0,9 млн кВт). Вона є частиною великого гідровузла у складі Південноукраїнської АЕС та Олександрівської малої ГЕС. Також ще у 1984 р. було спроектовано Канівську ГАЕС на Дніпрі. Спорудження було розпочате, але у 1992 р. роботи призупинено. Нині йдеться про відновлення цього проекту. На малих річках діють близько 50 невеликих ГЕС. У Карпатах у місці злиття двох гірських річок споруджена Теребле-Ріцька ГЕС.

Відновлювані джерела енергії. В останні десятиліття в нашій державі зріс інтерес до нових типів електростанцій, які використовують невичерпні природні ресурси і не завдають шкоди навколишньому середовищу. Однак нині на них припадає майже 1% виробленої в країні електроенергії, у тому числі 0,6% - на сонячні електростанції та 0,4% - на вітрові.

У південних частинах України почато використання енергії Сонця. Вже працюють 11 сонячних електростанцій (СЕС), які займають значні площі малопридатних для сільськогосподарського використання земель. Більшість з них розміщені в Одеській області та Автономній Республіці Крим. СЕС в Одеській та Херсонській областях експлуатуються українським приватним підприємством "Соларенерго". Вони були спроектовані та зведені за участі австрійської компанії Activ Solar. Станція "Перово" у Криму є найбільшою СЕС у світі.

В Україні є певні можливості для розвитку геотермальної енергетики, що використовує внутрішню теплоту Землі. Великі термальні зони на глибинах менш ніж 4 км є у Карпатах та в Криму. Перша дослідна ГеоЕС зведена біля Ужгорода для теплопостачання теплично-парникового комбінату і тваринницької ферми. Глибина даної системи - 2,3 км, а температура - 124 °С. Перспективні райони для освоєння геотермальної енергії - Львівщина, Закарпаття, Полтавщина, Харківщина, Донеччина, Керченській півострів.

Основою електроенергетики нашої держави є об'єднана електроенергосистема (ОЕС), яка здійснює централізоване енергопостачання окремих споживачів і взаємодіє з енергосистемами сусідніх країн, забезпечуючи експорт електроенергії з України. Контролює надійну передачу електроенергії від електростанцій до споживачів, а також її експорт Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго". На балансі підприємства - підстанції напругою 220-750 кВ та майже 22,5 тис. кілометрів магістральних та міждержавних ліній електропередачі (ЛЕП) різної напруги: від 35 до 1500 кВ. ЛЕП великої напруги (750-1500 В) забезпечують передачу електроенергії на значні відстані, у тому числі й за кордон.

Через ЛЕП великої напруги значна частка електроенергії постачається до Угорщини, Словаччини та Румунії з Бурштинської ТЕС. З Південноукраїнської АЕС електроенергія експортується до Молдови та Румунії, з Хмельницької АЕС - до Польщі та Білорусі. У зв'язку з економічною кризою Україна скоротила експорт електроенергії удвічі.

Етапи розвитку електроенергетичної промисловості світу

Сучасний світ не можна уявити без палива різних видів, теплової та електричної енергії. Основним джерелом електроенергії в світі й донині залишаються невідновлювані паливні мінеральні ресурси: нафта, природний газ, кам'яне та буре вугілля, горючі сланці, торф. Проте їхня енергетична цінність неоднакова. За останні 200 років електроенергетика залежно від переважання того чи іншого виду сировини у палив но-енергетичному балансі пройшла три етапи розвитку: вугільний, на фтогазовий та перехідний.

Вугільний етап охоплював усе XIX ст. і тривав до 40-х років XX ст. На кам'яне вугілля тоді припадало 75% усіх спожитих енергоносіїв, ще 18% - на торф і дрова. 90% кам'яного вугілля добувалося у високорозвинутих країнах, де воно й споживалося. Перевезення вугілля на значні відстані було нерентабельним. Тому на базі вугільних басейнів виникали не лише кущі електростанцій, а й великі промислові райони, наприклад Рур (Німеччина), Лотарингія (Франція), Йоркшир (Велика Британія), Пенсільванія (США) та ін. Починаючи з 40-50-х pp. XX ст. роль кам'яного вугілля почала поступово зменшуватися. З цього часу і до 70-х pp. XX ст. тривав нафтогазовий етап. Повоєнне піднесення економіки розвинутих країн значною мірою пояснюється початком використання но- вих, калорійніших видів палива: нафти і природного газу. Якщо до Другої світової війни 2/3 нафти і майже увесь природний газ давали США, то в повоєнні часи 75% їх видобутку припадало на країни, що розвиваються, та колонії, з яких ці енергоносії за безцінь вивозилися до розвинутих держав. Спершу було відкрито родовища у Венесуелі, згодом - у країнах Перської затоки, а ще пізніше - у країнах Північної та Західної Африки. Тому частка кам'яного вугілля у паливно-енергетичному балансі скоротилася до 30%, а нафти й природного газу зросла відповідно до 56% і 21%.

Із середини 70-х pp. XX ст. у розвитку паливно-енергетичної промисловості відбулися істотні зміни. Почався перехідний етап розвитку паливно-енергетичної про- мисловості. Ера дешевої нафти завершилася. З одного боку, це було пов'язано з виснаженням ресурсів та погіршенням геологічних умов їх розробки. Нині близько 60% нафти видобувають на шельфі, що підвищує її собівартість. З іншого боку, у 1960 р. багаті на нафту країни, що розвиваються, створили організацію ОПЕК (Організація країн-експортерів нафти), яка підняла ціни на цю сировину в 15 - 20 разів. Почалася енергетична криза. Спочатку розвинуті країни вжили екстрених заходів: скоротили кількість сеансів у кінотеатрах, час телепередач, скасували багато авіарейсів, припинили автоперегони, закрили велику кількість АЗС, відмовилися від світлової реклами. Згодом було переглянуто енергетичну політику. Вона передовсім спрямовувалася на енергозбереження та економію енергоносіїв. Частка нафти у паливно-енергетичному балансі скоротилася до 30%, зросла частка вугілля та ГЕС. До середини 80-х рр. ХХ ст. стрімко зріс інтерес до нового для того часу виду енергії - атомної. Провідні країни світу розробили програми розвитку АЕС на своїй території. Але після двох аварій на АЕС - Чорнобильській в Україні 1986 р. та на японській станції "Фукусіма-1" 2010 р., - ряд розвинутих країн почали згортати свої ядерні програми та під тиском громадськості зупиняти роботу ядерних реакторів. На початку ХХІ ст. людство починає використовувати відновлювані джерела енергії, які через їх екологічність образно називають "зеленою" енергетикою. Однак щодо перспектив ядерної енергії в світі поки що не має єдиного погляду. Такі країни, як Китай, Індія, Україна, Угорщина, Чехія, Словаччина, Словенія, Росія продовжують активно розвивати цей вид енергетики. Водночас повністю припинила експлуатувати на своїй території АЕС Італія. Значно скорочує їх роботу Німеччина. Вже нині на території цієї країни за рахунок відновлюваних джерел одержують 27,6% усієї енергії. До 2030 р. цей показник планується довести до 50%, а до 2050 р. - до 60%.

Обсяги виробництва електроенергії в світі

В період зростання виробництва електроенергетика є однією з галузей "авангардної трійки", що розвивається найбільш динамічно. У світі в 2014 р. було вироблено 23536500 ГВт · год елек троенергії. Хоча електроенергетика є у господарському комплексі всіх країн світу, проте 3/4 виробництва електроенергії припадає на десять держав, у тому числі перші дві - Китай (24%) та США (18%). Розрив у загальному виробництві електроенергії між країнами високорозвинутими та тими, що розвиваються, є дуже значним. Ще більший він за кількістю електроенергії, що припадає на 1 особу. Найвищий цей показник у Ісландії - 51440 кВт · год., Норвегії - 25175 кВт ·год., Люксембургу - 16834 кВт ·год.; а найнижчий - в африканській країні Малі - 13 кВт ·год. Тобто співвідношення становить 4000 : 1.

Традиційні джерела енергії

Більшу частину електроенергії в світі - 66,2% - виробляють ТЕС. Вони працюють на вугіллі, мазуті або природному газі й розміщені в основному поблизу споживача або сировини. За допомогою ТЕС майже вся електроенергія виробляється у Лівії (100%), Білорусі (99,7%), Алжирі (99%), Нідерландах (97%), Південній Африці (91%), Польщі (87%), Румунії (83%), Мексиці (82%), Австралії (майже 79%), Китаї (майже 70%), США (майже 68%), Росії (понад 60%). Ці держави багаті на кам'яне вугілля, нафту чи природний газ, на яких ґрунтується їхня електроенергетика. Досить високий показник виробництва електроенергії на ТЕС також мають США, більшість країн Європи, Індія.

Гідроелектростанції (ГЕС) виробляють 18,1% електроенергії світу. Найбільше освоєний гідроенергопотенціал річок Європи (на 60%) та Північної Америки (на 40%), найменше - Африки (лише на 5%). Дуже високою є частка ГЕС у виробництві електроенергії Парагваю (100%), Норвегії (98%), Бразилії та Перу (80%), Канади (63%), Австрії (майже 60%), Нової Зеландії (56%). Ці країни мають потужний гідроенергопотенціал та широко його використовують. ГЕС належать до найпотужніших у світі електростанцій. Найбільша з них запущена на повну потужність у 2012 р. у Китаї на річці Янцзи - "Сань-Ся" ("Три ущелини") . Будівництво тривало 20 років. При створенні водосховища площею 1045 км2 було переселено 1,5 млн осіб. Бетонна дамба має довжину 2,3 км, висоту - 185 м. Проектна потужність станції - 22,4 млн кВт. Їй на третину поступається за потужністю друга ГЕС світу Ітайпу (14 млн кВт), що на межі Бразилії та Парагваю. Її бетонна дамба має довжину 7,2 км, а висоту 196 м.

Після Чорнобильської катастрофи частка АЕС у світовому виробництві електроенергії зменшується. Якщо наприкінці 90-х рр. ХХ ст. на них припадало 17,6%, то нині - Вони залишаються важливими для ряду країн, бідних на інші джерела енергії. Нині працює 197 АЕС у 31 країні світу, де існує 439 ядерних реакторів. США на АЕС виробляють близько 20% світової ядерної енергії. Найвищим відсотком виробленої електроенергії на АЕС вирізняються нині Франція (76,9%), Словаччина (56,8%), Україна (53,7%), Угорщина (53,6%), Бельгія (47,5%). Понад 1/3 цей показник становить у Швеції, Швейцарії, Словенії, Чехії, Фінляндії, Болгарії, Республіці Кореї.

Нині найпотужніша в світі АЕС - це японська Касівадзакі-Каріва. Її 7 енергоблоків сучасної конструкції мають сумарну потужність - 7,965 млн кВт. До аварії 2010 р., що сталася під час землетрусу і цунамі були пошкоджені японські АЕС "Фукусіма-1" і "Фукусіма-2". Їх сумарна потужність була 8,814 млн кВт. Проте нині її 4 реактора з 6-ти мають значні ушкодження.

Відновлювані джерела енергії

З 80-х рр. ХХ ст. потужність відновлюваних джерел енергії неухильно зростає. Якщо тоді вони давали менш ніж 1% електроенергії світу, то у 2005 р. - вже близько 5%, а нині - 5,8%.

Найчастіше використовують енергію вітру. Вона найбільш перспективна на морських узбережжях, гірських районах, відкритих просторах степів та пустель. Цей вид енергії найбільш активно використовують у країнах Європи: Нідерландах, Великій Британії, Німеччині. У Данії частка ВЕС вже досягла 42% у загальному виробництві електроенергії країни.

Сонячна енергія використовується у понад 30 країнах світу. Вона є найдешевшим, але поки не достатньо використовуваним джерелом енергії. СЕС споруджують в умовах жаркого та сухого клімату. Геліоустановки мають різну форму: "сонячні" дахи на будинках та автомобілях, "сонячні" ферми, "сонячні" вежі з системою дзеркал та ін. У США, у штаті Каліфорнія, вже працює потужна геліостанція, що не поступається ТЕС.

Геотермальну енергію залучали до роботи ще у лазнях Стародавнього Риму до нашої ери. Але перші ГеоЕС було збудовано в Італії лише у 20-х pp. XX ст. Нині у світі працює понад 50 ГеоЕС. Найпотужніша з них - "Гейзерс" у західній частині США. ГеоЕС створено на сейсмічно активних територіях. Зокрема, вони діють у Ісландії, Японії, Італії, Росії, Мексиці, Новій Зеландії, на Філіппінах.

Енергію припливів людина використовувала здавна. Але перші ПЕС з'явилися лише у середині 60-х років XX ст.: "Ранс" у Франції та Кислогубська у Росії. ПЕС можна будувати лише у районах, де припливна хвиля досягає великої висоти. Такі умови є на окремих узбережжях Канади, Австралії, Росії, Великої Британії, Франції, Китаю, Індії. На Чорноморському та Азовському узбережжях України припливна хвиля дуже низька, тому перспектив для будівництва ПЕС немає.

Почалось використання також інших джерел енергії. споруджено прибійні електростанції. Завдяки енергії хвиль в Океані світяться маяки та подається вода до акваріумів Океанографічного музею в Монако. У майбутньому люди мають намір підкорити енергію морських течій. Перспективною є й біоенергетика . Так, на 20% задовольняє свої потреби в автомобільному паливі за рахунок метилового спирту , який добуває з відходів цукрової тростини та маніоки. Окрім Бразилії країнами-лідерами за використанням біоенергетики нині є також США, Німеччина, Китай та Швеція.

За прогнозами фахівців, до 2020 р. усі відновлювані джерела енергії задовольнятимуть 13% потреб людства в електроенергії, а до 2060 р. - 33%.

1. Опрацюйте презентацію до уроку, а також параграф у підручнику відповідної теми уроку.

2. Зробіть короткий конспект основних понять даної теми уроку.

Пригадайте:

♦ особливості аграрних країн

2. Аграрні відносини в Україні.

♦ Підвищення товарності сільського господарства. Забезпечення стійких високих урожаїв сільськогосподарських культур

♦ Руйнування традиційного укладу ведення господарства.

♦ Небезпека продажу паїв за низькою ціною.

♦ Збільшення рівня безробіття серед сільськогосподарських працівників.

♦ Формування великих земельних володінь, підконтрольних одній особі.

♦ Зосередження значних площ родючих земель у руках іноземців.

♦ Загроза вилучення частини земель із сільськогосподарського виробництва

і великих обсягів виробництва тваринницької продукції.

♦ Розвиток сучасних господарств з інтенсивним способом господарювання.

♦ Надходження великих капіталів, а з ними залучення до сільського господарства фахівців, що вміють працювати в ринкових умовах.

♦ Ефективне використання земельних ресурсів.

♦ Вирішення соціальних проблем села

Поміркуйте

Набуваємо практичних навичок

1. ПРОБЛЕМА ВІЙНИ І МИРУ.

відбуваються) збройні конфлікти.

ВИСНОВОК " Глобальні прогнози"

# data[].attributes.attachment_link.title
Географія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
За підручником "Географія" 9 клас, автори С. Кобернік, Р. Коваленко та сайтом "Готуймося серйозно до ЗНО з географії" Значення та структура металургійного виробництва Металургія є од­ним з найстаріших виробництв у світі. Перші свідчення про виробництво людьми металу було знайдено під час розкопок у різних країнах Європи та Близького Сходу.

# data[].attributes.headline
Англійська мова

# data[].attributes.subject
Англійська мова

# data[].attributes.body
Тема: "Вчора, позавчора і завтра"
с.195-197 https://learningapps.org/index.php?page=29&s=&category=3

# data[].attributes.body
Тема: "Вуглеводи: глюкоза, сахароза. Молекулярні формули, фізичні властивості, поширення і утворення в природі"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Презентація допоможе провести цікавий, змістовний урок, з використанням проблемних ситуацій, інтерактивних методів. Тема уроку тісно переплетена з біологією, адже дев'ятикласники вивчали на початку року молекулярний склад живих організмів і знайомилися ттоді з вуглеводами. Це дозволяє інтегрувати новий хімічний матеріал з раніше вивченим з біології.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Іващенко Любов Іванівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація до уроку хімії в 9 класі на тему "Вуглеводи: глюкоза, сахароза, крохмаль, целюлоза"

# data[].attributes.attachment_link.description
Презентація допоможе провести цікавий, змістовний урок, з використанням проблемних ситуацій, інтерактивних методів. Тема уроку тісно переплетена з біологією, адже дев'ятикласники вивчали на початку року молекулярний склад живих організмів і знайомилися ттоді з вуглеводами. Це дозволяє інтегрувати новий хімічний матеріал з раніше вивченим з біології.

# data[].attributes.body
Відкрийте зошит з друкованою основою (О.А. Іванащенко) на с. 100-102 опрацюйте поданий матеріал та схему опорного конспекту.
Підручник. Параграф 37.

# data[].attributes.body
Тема 30 :" Збереження мистецьких надбань: бібліотеки"

Завдання :
1)Опрацювати тему
на сторінках 186-191
2) Виписати головні значення теми

# data[].attributes.attachment_link.title
ТОП 8 унікальних бібліотек світу

# data[].attributes.headline
Зарубіжна література

# data[].attributes.subject
Зарубіжна література

# data[].attributes.body
Тема. Михайло Булгаков. "Собаче серце".  Конфлікт натовпу, масової свідомості та інтелекту, культури.

# data[].attributes.attachment_link.title
СОБАЧЬЕ СЕРДЦЕ (советский фильм комедия драма)

# data[].attributes.headline
Трудове навчання

# data[].attributes.subject
Трудове навчання

# data[].attributes.body
Тема: Комплексний вирів. Виготовлення фартуха, рукавиці та прихватки

1.    Правила безпечної роботи.

2.    Технологічний процес виготовлення виробу. Оздоблення виробу.

3. https://www.youtube.com/watch?v=WuzBl0mmoSY

# data[].attributes.headline
Трудове навчання

# data[].attributes.subject
Трудове навчання

# data[].attributes.body
Тема: Комплексний вирів. Виготовлення фартуха, рукавиці та прихватки

1.    Правила безпечної роботи.

2.    Технологічний процес виготовлення виробу.

3.     Оздоблення виробу.

4. https://www.youtube.com/watch?v=z3IihU9dWAQ

# data[].attributes.headline
Історія України

# data[].attributes.subject
Історія України

# data[].attributes.body
Тема: Урок контролю і корекції навчальних досягнень учнів

1.    Виконати завдання в зошиті ст. 269 (1.1 – 1.3) та завдання ст. 269 – 271 (1 – 15)

2.    Переглянути фільм за посиланням:

https://www.youtube.com/watch?v=mk-ab-D9oR8

# data[].attributes.headline
Історія України

# data[].attributes.subject
Історія України

# data[].attributes.body
Тема: Література, театр і музичне мистецтво

1.    Опрацювати матеріал в підручнику ст. 281 – 288.

2.    Виконати завдання ст. 288 (1,2,3)

3.https://www.youtube.com/watch?v=5c_8J3QSDvY

# data[].attributes.headline
Всесвітня історія

# data[].attributes.subject
Всесвітня історія

# data[].attributes.body
Тема: Урок контролю і корекції навчальних досягнень учнів

1.    Повторити матеріал розділу 4. Міжнародні відносини (друга половина XIX – на початку XX століття), підручник автор П. Полянський

2.     Історичний диктант (Антанта, Троїстий союз, Європа, Персія, марокканська криза, Тріполі, гонка озброєнь, Боснійська криза, Гібралтар, Дарданелли).

# data[].attributes.headline
Всесвітня історія

# data[].attributes.subject
Всесвітня історія

# data[].attributes.body
Розділ 5. Розвиток культури і повсякденного життя (кінець XVIII – на початку XX століття), підручник автор П. Полянський

Тема: Освіта, наука, технічний прогрес і культура в період «довгого» XIX століття

1.    Опрацювати матеріал в підручнику на ст. 202 – 210.

2.    Виконати завдання  ст. 210 (завдання 3).

# data[].attributes.body
тема:Випадкова подія. Частота і ймовірність випадкової події.

https://www.youtube.com/watch?v=mRJJVsLODuk

# data[].attributes.body
тема: ВИПАДКОВА ПОДІЯ. Частота та ймовірність випадкової події,
д.з. №966, №971,№975.
https://www.youtube.com/watch?v=vn9ezklXBZk

# data[].attributes.headline
Зарубіжна література

# data[].attributes.subject
Зарубіжна література

# data[].attributes.body
Тема.Михайло Булгаков. "Собаче серце".  Конфлікт натовпу, масової свідомості та інтелекту, культури. "Собаче серце" як метафора соціальних експерементів революційної доби

# data[].attributes.body
Урок 59-60. Тема:Харчові зв’язки, потоки енергії та колообіг речовин в екосистемах.
1.     Перегляньте презентацію, відеона моєму блозі!
2.Опрацюйте теоретичний матеріал, виконайте вправи письмово в зошит (можна і в друкованому вигляді заповнювати і вордовським документом пересилати).
3. Підведіть підсумок уроку: Вправа 6.  «Плюс – мінус – цікаво».

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Достовірність й корисність будь-якого експерименту визначаються придатністю обраного матеріалу.

1. Опрацюйте теоретичний матеріал на моєму блозі.

2. Випиши в зошит Основні поняття й ключові терміни: Гібридологічний метод. ЗАКОН ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ. ЗАКОН РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Пригадайте! Що таке схрещування?

Поміркуйте!

Горох посівний (Pisum sativum) - однорічна трав'яниста рослина родини Бобові, що часто слугує об'єктом наукових досліджень. Горох посівний став найдавнішим модельним організмом у генетиці, його використовують в екології для вивчення можливостей рослин щодо пошуку води, здатності використовувати звуки для росту в напрямку води, у космічній біології для дослідження росту в умовах невагомості та ін. Які особливості гороху посівного як модельного організму?

ОПРАЦЮЙТЕ ЗМІСТ ДАНОЇ ТЕМИ УРОКУ!!!

Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак?

Свої дослідження з гібридизації рослин Грегор Йоганн Мендель (1822-1884) розпочав ще в 1856 р. Основні ж закономірності спадковості було сформульовано ним в 1865 р. і опубліковано в праці "Досліди над рослинними гібридами".

Основою для формулювання законів спадковості стали багаторічні досліди з схрещування гороху посівного (Pisum sativum), який виявився ідеальним об'єктом досліджень. Порівняно з іншими видами горох має низку переваг: 1) різноманіття сортів, що різняться контрастними (альтернативними) проявами ознак (наприклад, жовте й зелене забарвлення насінин); 2) нескладне вирощування; 3) самозапилення та перехресне запилення, що зумовлюють можливість штучного схрещування; 4) чітке успадкування ознак. Г. Мендель для досліджень виділив у гороху посівного серед різноманіття його ознак й їхніх проявів лише сім головних:

1 - поверхню насіння; 2 - забарвлення насіння; 3 - забарвлення квіток; 4 - розташування квіток на пагоні; 5 - довжину стебла; 6 - форму бобів; 7 - забарвлення бобів (іл. 82).

Іл. 82. Ознаки гороху посівного, що їх було виділено Г. Менделем для досліджень спадковості

Другою особливістю досліджень Г. Менделя було те, що він обирав для дослідів організми, які належали до чистих ліній, тобто організми, в яких у ряді поколінь не спостерігалось розщеплення ознак під час самозапилення. Іншими словами, в рослин, які виростали з жовтого насіння, дозрівали лише жовті насінини, а в рослин із зелених насінин - лише зелені.

В юності Г. Менделя дуже цікавила фізика, він вивчав математику й особливо такі її розділи, як теорія ймовірностей й статистика. Все це дало змогу науковцеві правильно організувати наукове дослідження, обов'язковими умовами якого є: 1) скрупульозне планування усіх дослідів; 2) суворе дотримання всіх методик; 3) точна реєстрація експериментів і фіксування отриманих результатів; 4) отримання достатньої для статистичної обробки кількості даних.

Усі ці умови стали основою гібридологічного методу дослідження спадковості, що його започаткував саме Г. Мендель. Гібридологічний метод - це схрещування батьківських особин і вивчення нащадків-гібридів з метою визначення особливостей успадкування тих чи інших ознак й властивостей.

Отже, аспекти організації експериментів, започатковані Г. Менделем, є необхідними умовами проведення будь-якого наукового дослідження.

Як відбувається успадкування ознак під час моногібридного схрещування особин?

Свої дослідження Г. Мендель розпочав з моногібридного схрещування, за якого батьківські особини різняться проявами однієї ознаки (іл. 83). Для дослідів було взято рослини чистих ліній із жовтим й зеленим забарвленням насіння. У першому поколінні нащадків усі горошини завжди були лише жовтого кольору. Явище переважання в гібридів першого покоління проявів ознаки одного з батьків Мендель назвав домінуванням ознак (від лат. dominancio - панування), прояв ознаки в гібридів першого покоління - домінантним, а той, що не проявився, - рецесивним (від лат. recessus - відступ). Одноманітність першого гібридного покоління та виявлення в гібридів лише домінантного прояву ознаки в сучасній генетиці називається першим законом Менделя, або ЗАКОНОМ ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ:

Під час моногібридного схрещування батьківських особин, що різняться проявами однієї ознаки, в потомстві спостерігаються лише домінантні прояви ознаки, й усі нащадки будуть одноманітними як за генотипом, так і за фенотипом.

Іл. 83. Схема моногібридного схрещування

При схрещуванні гетерозиготних гібридів першого покоління між собою в другому поколінні з'являються особини як з домінантними, так і з рецесивними станами ознак, тобто виникає розщеплення в певних відношеннях. Розщеплення ознак - явище появи обох проявів ознаки у гібридів другого покоління (F2), отриманих від схрещування гетерозиготних особин. Так, у дослідах Менделя із 8023 жовтих насінин гороху, отриманих у другому поколінні, було 6022 жовтих і 2001 зелених. Узагальнюючи фактичний матеріал, Мендель дійшов висновку, що у другому поколінні 75 % особин мають домінантний прояв ознаки, а 25 % - рецесивний (розщеплення 3 : 1).

Ця закономірність отримала назву другого закону Менделя, або ЗАКОНУ РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Під час моногібридного схрещування двох гібридів першого покоління, які є гетерозиготами, в потомстві спостерігаються розщеплення за фенотипом 3 : 1 і за генотипом 1 : 2 : 1.

Отже, основними закономірностями, що пояснюють успадкування проявів ознаки, є перший та другий закони Менделя.

Якими є основні взаємодії алельних генів?

Основними видами взаємодії алельних генів є повне домінування, неповне домінування, кодомінування та множинний алелізм.

Повне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму домінантний алель (А) повністю пригнічує дію рецесивного (а). У результаті такого впливу в гетерозигот спостерігається домінантний прояв ознаки. Прикладом цієї форми взаємодії є успадкування кольору плодів у томата, довжини стебла в гороху та ін.

Неповне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму (Аа) домінантний алель (А) не повністю пригнічує рецесивний алель (а), внаслідок чого проявляється проміжний стан ознаки. За повного домінування розщеплення за генотипом і фенотипом збігається й становить 1 : 2 : 1. Прикладами ознак, які успадковуються за неповним домінуванням, є: форма волосся людини (кучеряве, хвилясте й пряме), забарвлення пір'я курей (чорне, зозулясте й біле), забарвлення квітів нічної красуні (червоне, рожеве й біле) та ін. (іл. 84).

Іл. 84. Приклади повного (1) і неповного (2) домінуванння

Множинний алелізм - це явище, за якого ознака в популяції визначається не двома, а декількома алелями. Множинні алелі виникають внаслідок мутації одного гена в різних особин. Так, у людини три алельні гени (їх позначають I0, ІА, ІВ) в різних поєднаннях визначають 4 групи крові за системою АВ0. Серії множинних алелей визначають також забарвлення хутра в лисиць, колір шерсті гімалайського кролика. У мухи дрозофіли відома серія алелів за геном забарвлення очей, що складається з 12 варіацій: червона, коралова, вишнева, абрикосова, біла та ін.).

Кодомінування - це взаємодія алельних генів, за якої у фенотипі організму проявляються обидва алелі гена. За типом кодомінування в людини успадковується четверта група крові (генотип ІАІВ).

Отже, між алельними генами за участі їхніх функціональних продуктів постійно відбуваються різного роду взаємодії.

ДІЯЛЬНІСТЬ

3. Практична робота 2 (початок)

Розв'язування типових вправ з генетики. Моногібридне схрещування

Мета: закріпити знання І та ІІ законів Менделя; формувати уміння розв'язувати вправи з генетики на моногібридне схрещування з повним домінуванням, неповним домінуванням та явищем множинного алелізму.

Зразок розв'язування вправи з генетики

Вправа. У томатів червоне забарвлення плодів домінує над жовтим. Гомозиготна червоноплідна рослина схрещується з жовтоплідною. Який колір плодів матимуть нащадки?

Відповідь: всі нащадки будуть червоноплідними за фенотипом й гетерозиготами за генотипом.

Задачі з генетики для самостійної роботи

Вправа 1. У разі схрещування чистої лінії мишей з коричневою шерстю з чистою лінією мишей із сірою шерстю отримують нащадків з коричневою шерстю. Від схрещування F1 отримують коричневих і сірих мишей у співвідношенні 3 : 1. Поясніть результати схрещувань.

Вправа 2. Наявність пігменту у волоссі людини домінує над альбінізмом. Чоловік і дружина - гетерозиготні за пігментацією волосся. Чи можливе народження в них дитини з альбінізмом?

Вправа 3. У людини вміння володіти переважно правою рукою - домінантна ознака, лівою - рецесивна. Чоловік-правша, мати якого була лівшею, одружився з жінкою-правшею, батько якої лівша. Яка ймовірність народження дитини-лівші?

Вправа 4. При схрещуванні чорного півня з білою куркою всі курчата були строкатими. В другому поколінні отримано: 24 строкатих, 12 чорних і 10 білих. Яким буде потомство від схрещування: а) строкатих курей з чорними півнями; б) строкатого півня з білою куркою?

Вправа 5. Червоноквіткову форму нічної красуні схрестили з білоквітковою. Яким буде потомство від схрещування гібридів першого покоління з білоквітковою рослиною у разі неповного домінування?

Вправа 6. У батька за системою АВ0 І група крові, у матері - ІІІ група. Які групи крові можуть бути у їхніх дітей, якщо мати гетерозиготна за цією ознакою?

Завдання "Нечуйвітер, партеногенез й закони Менделя"

У свій час професор ботаніки з Мюнхена К. Негелі порадив Г. Менделю повторити досліди на інших видах. Мендель шанобливо погодився з цим. Але у дослідах на нечуйвітрі, а згодом і на бджолах Г. Мендель не отримав підтвердження відкритих ним фундаментальних законів спадковості. Поясніть, чому.

4. ОБЕРИ ЗАВДАННЯ СВОЇХ МОЖЛИВОСТЕЙ ТА ВИКОНАЙ ПИСЬМОВО!

1. Що таке гібридологічний метод? 2. Назвіть переваги гороху посівного як об'єкта генетичних досліджень. 3. Сформулюйте перший закон Менделя. 4. У чому суть другого закону Менделя? 5. Назвіть основні взаємодії алельних генів.

7. Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак? 8. Як відбувається успадкування ознак при моногібридному схрещуванні особин? 9. Якими є основні взаємодії алельних генів?

10. Чому закони Менделя мають статистичний характер?

19.01.2021 р.Увага!!! урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі.

1. Виконати тест " Збереження та реалізація спадкової інформації"

Код доступу 2030611 скористайся цим кодом, відкривши посилання join.naurok.ua

3. Переглянути відео до уроку " Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі. Закони Менделя" .

-Завдання для всього класу §28 опрацювати. Індивідуальне завдання.

-Підготувати повідомлення про Ґреґора Менделя та його роль у становленні генетики як науки.

13.01.2021 р. Увага!!! Урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

12.01.2021 р. Увага для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Поділ клітин: клітинний цикл, мітоз. Мейоз. Рекомбінація ДНК.

фаз мітозу (на прикладі клітин кореня цибулі) .

2. На слайдах 33-35 виконай в зошит лабораторне дослідження. Скористайся підказкою до дослідження на сл.35.

3. На слайді 38 обери і виконай на оцінку питання для самоконтролю.

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми " Фотосинтез. Світлова і темнова фаза"

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми
18.11.2020 р. Тема: Обмін речовин та енергії.Основні шляхи розщеплення органічних речовин в живих організмах.
2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми "Обмін речовин та перетворення енергії в клітині"
- Опрацювати презентацію уроку; - На слайді 46 переглянути відеоуроки та наково- популярні фільми; - Дати відровіді на питання на слайді 45, 47.
НК було відкрито в середині 60-х років ХІХ швейцарським вченим Ф. Мішером.

У ядрах лейкоцитів він виявив невідому речовину, що істотно відрізнялася від всіх відомих на той час речовин. Оскільки речовину виділили з ядра (nucleus), речовини назвали нуклеїновими кислотами.

І.Я. Горбачевський (українець) вперше добув чисті НК у 90 - х роках ХІХ ст.

Уотсон і Крік встановили структуру НК (1953р), за що отримали Нобелівську премію.
НК ДНК РНК
Дезоксирибонуклеїнова кислота Р ибонуклеїнова кислота

-міститься в ядрі, мітохондріях, - Міститься в ядрі, мітохондріях, пластидах пластидах, цитоплазмі

- носій спадкової інформації. беруть участь у синтезі білка.
4. Будова НК
vНК набагато складніші за всі відомі вам речовини. Їх від 100 тис. до 60 млн.

Довжина молекули ДНК до кількох см. Це у 10 мільйонів разів більше за розмір звичайних молекул. Якщо розгорнути молекули ДНК лише 1 клітини, то утвориться ланцюжок довжиною кілька метрів завдовжки.

Молекули НК складаються із багатьох нуклеотидів.

Кожен нуклеотид склдається їз залишків трьох молекул - нітрогеновмісної сполуки (азотиста основа), вуглеводу (моносахаридиу) і ортофосфатної кислоти.
Нітратна основа Вуглевод - пентоза Ортофосфатна кислота
Види нітратних основ: Види вуглеводів
Ц - цитозин Т - тимін У - урацил

А - аденін рибоза С ₅Н ₁₀О 5 Н ₃РО ₄
Первинна структура молекули ДНК і РНК Вторинна структура молекули ДНК
Г - гуанін дезоксирибоза С ₅Н ₁₀О ₄

Нуклеотиди сполучаються між собою, утворюючи ланцюги.

подвійна спіраль, утворена двома полінуклеотидними ланцюгами, протилежно направленими і скрученими навколо спіральної осі. Залишки азотистої основи спрямовані всередину спіралі молекули ДНК.

Ланцюги утримуються один біля одного за допомогою водневих зв'язків між залишками азотистих основ. Послідовність цих залишків в одному ланцюзі ДНК узгоджується з їх послідовністю в іншому. Приєднання азотистих основ відбувається за принципом комплементарності:
Правило Чаргаффа: А=Т, Т=Г
Комплементарність - універсальний принцип структурно-функціональної організації нуклеїнових кислот - реалізується при формуванні макромолекул ДНК і РНК у ході реплікації й транскрипції:

напроти А стає Т, напроти Г - Ц. Тому будь яка молекула ДНК містить однакову кількість залишків молекул аденіну і тиміну, а також гуаніну і цитозину.

А....Т два водневих зв'язки

Г.....Ц три водневі зв'язки

Діаметр спіралі = 2нм
Третинна структура
Довжина одного нуклеотиду = 3,4нм.

Повний виток спіралі містить 10 пар нуклеотидів.

Формується тільки у зв᾿язку з білками та слугує для більш компактного упакування ДНК в ядрі. (довжина ДНК =8см. Разом з білками утворює хромосоми)

Американський біохімік Дж.Уотсон і англійський біофізик Ф. Крік у 1953 році розкрили будову ДНК. У 1962р їм було присуджено Нобелівську премію.

Аденозинтрифосфорна кислота (АТФ) - молекула, багата на енергію, оскільки містить два фосфоангідридні зв'язки.

АТФ виступає в ролі донора енергії в процесах анаболізму. Завдяки енергії АТФ здійснюються різні види роботи в життєдіяльності організму (наприклад, м'язове скорочення, фотосинтез рослин тощо).

У клітині молекула АТФ витрачається впродовж однієї хвилини після її утворення.

При перетворенні АТФ в АДФ виділяється 7,3 ккал/моль вільної енергії.

У людини кількість АТФ, що дорівнює масі тіла, утворюється й розщеплюється кожні 24 години.

Цикл АТФ-АДФ - основний механізм обміну енергії в біологічних системах, АТФ - універсальна "енергетична валюта".

Аденін - рибоза - Ф ~ Ф ~ Ф

Кожен макроергічний зв᾿язок містить по 40 кДж
Функції НК Як передається генетична інформація? 1. Ген -діляннка ДНК , що несе інформацію про будову одного поліпептидного ланцюга
АТФ↔ АДФ + Ф + 40 кДж (дифосфат)

АДФ ↔ АМФ + Ф + 40 кДж (монофосфат)

Кожна ДНК містить багато генів

2.Відтворення молекули ДНК ( подвоєння або реплікація)

Відбувається перед поділом клітини.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий і формується подвійна спіраль; (А = Т, Г ≡ Ц )

-утворюється 2 нових молекули ДНК, що мають ту ж саму генетичну інформацію, яка була в ДНК клітини до ділення.
3. Види РНК:
- Принцип напівконсервативності - один ланцюг ДНК успадкований від материнської, а другий синтезований заново.

ДНК І ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

ІІ ТТТ ЦГТ ГГЦ ГТЦ ЦЦЦ ТЦЦ ТТТ ГАА АГТ ГТА

Функція РНК - здійснення синтезу білка

Залежно від функцій, які виконують РНК, розрізняють 3 типи цих сполук:
4. Транскрипція - синтез всіх видів РНК на матриці ДНК
-і -РНК (м - РНК) інформаційна, або матрична - копіює інформацію з ДНК;

-т - РНК транспортна - транспортує амінокислоти до місця синтезу білка (найкоротші)

- р - РНК рибосомальна (найбільша) утворює рибосому, бере участь у процесі синтезу білка.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий, але з'являються залишки молекул урацилу (замість тиміну), які розташовуються навпроти аденіну.
5. Біологічна роль ДНК
-Синтезований ланцюг РНК виходить із ядра в цитоплазму, а ДНК знову з'єднується у подвійну спіраль.

ДНК ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

І РНК УУУ ЦТУ ГГЦ ГУЦ ЦЦЦ УЦЦ УУУ ГАА АГУ ГУА

ДНК - збереження генетичної інформації

-Одиницею генетичної інформації є ген

-Ген - це фрагмент молекули ДНК, у якому закодована інформація про будову одного білку (закодована послідовність залишків молекул амінокислот у білку).

-Кодон (триплет) складається із 3 нуклеотодів;

1 кодон відповідає 1 амінокислоті.А - Г - Ц - Т - Т - А -

1. Указати пари комплементарних нуклеотидів у молекулі

. Указати послідовність нітратних основ, що повинна утворитися в процесі подвоєння (реплікації) ДНК на базі полінуклеотидного ланцюга АЦТ-ТТГ-ГАТ-ТТТ-АЦТ-ГТГ:

А ТГА-ААЦ-ЦТА-ААА-ТГА-ЦАЦ;

Б ТАА-ТАА-ТАА-ТАА-ААА-ААА-ТАГ;

В ТАЦ-АЦГ-ЦТЦ-АТГ-ГТА-ЦЦТ-ТГЦ;

г ТТТ-ТТТ-ТАТ-АЦА-ЦАЦ-ЦГЦ-ТАА;

Д АГА-ТАГ-ТТА-ТТТ-ТТТ-ЦЦЦ-ЦАЦ;

Е ТГА-ТЦТ-ААА-ГГГ-ТГТ-АТГ-ЦЦЦ.

3. Довжина фрагмента молекули ДНК дорівнює 20,4 нм. Скільки нуклеотидів в цьому фрагменті ?

Розв'язок.

У всіх організмів, крім деяких вірусів, молекула ДНК дволанцюгова, а розмір одного нуклеотиду становить 0,34 нм.

Визначаємо кількість нуклеотидів в цьому фрагменті:

20,4 : 0,34 = 60 (нуклеотидів).

Яким буде нуклеотидний склад ділянки одного ланцюга молекули ДНК, якщо іРНК містить аденіну - 21%, цитозину - 25%, гуаніну - 24% і урацилу - 30%?

У фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності: ААГ-ТЦТ-ТАЦ-ГТА. Який буде другий ланцюг ДНК? Яка маса цього фрагмента ДНК? (Довжина одного нуклеотиду - 0,34 нм, маса - 340 а. о. м.)

4.а) На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в такій послідовності: А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г.
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - А - Т - Ц
Визначте схему структури дволанцюгової молекули ДНК, підрахуйте відсотковий склад нуклеотидів в цьому фрагменті.
(А + Т ) + ( Г + Ц) = 100%
Розв'язок.

Структуру дволанцюгової молекули ДНК визначаємо за принципом комплементарності:

Для визначення відсоткового складу нуклеотидів треба використовувати співвідношення:

Підрахуємо загальну кількість нуклеотидів:

А = 7 ; Т = 7 ; Г = 5 ; Ц = 5. Всього 24 . Визначимо, скільки відсотків припадає на один нуклеотид :

24/ 100 = 1 / х

х = 100 · 1: 24 = 4, 17

Тепер можна розрахувати і кількість нуклеотидів:

24 / 100 = 7 / х ;

х = 100 · 7 : 24 = 29,17 (А і Т);

24 / 100 = 5 / х ;

х = 100 · 5 : 24 = 20,83 (Г і Ц ) .

Можна визначити й іншим способом:

7 · 4,17 = 29,17 (А і Т);

5 · 4,17 = 20,83 (Г і Ц ).

4.б). На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності:
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - Т - А - Ц
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г. Запишіть схему структури дволанцюгової молекули ДНК; поясніть, якою властивістю ДНК при цьому ви керувалися; яка довжина даного фрагмента ДНК. Примітка. Кожен нуклеотид займає 0,34 нм за довжиною ланцюга ДНК.

Розв'язок.

Ділянка одного фрагмента дволанцюгової молекули ДНК виглядає так:

Дволанцюгова молекула ДНК будується за принципом комплементарності (доповнення). Визначаємо довжину даного фрагмента ДНК.
В днк тоже самое, только вместо урацила тимин - 348. Правильные названия нуклеотидов: аденин, тимин (в рнк это урацил) , гуанин, цитозин.
До фрагменту входить 12 нуклеотидів, довжина кожного - 0,34 нм:

0,34 · 12 = 4,08 нм.

У результаті біохімічного аналізу в молекулі іРНК людини виявлено нуклеотидів: 440, які містили гуанін, 325 - аденін, 128 - цитозин, 348 - урацил. Скільки нуклеотидів, що містять аденін, є у фрагменті молекули ДНК, на якій утворилася названа іРНК.
А = 18 ; Т = 18 ; Г = 12 ; Ц = 12 .
Частковий і -РНК гена інсуліну має наступний склад: УУУ - ГУУ - ГАУ - ЦАА - ЦАЦ - УУА - УГУ - ГГГ - УЦА - ЦАЦ. Визначте співвідношення (А + Т) : (Г + Ц) у фрагменті названого гена.

Розв'язок.

Підрахуємо кількість нуклеотидів в ДНК:

(А + Т ) : ( Г + Ц) = (18 + 18 ) : ( 12 + 12) = 36:24.

. У молекулі ДНК виявлено 880 гуанілова нуклеотидів, які складають 22 % від загального числа нуклеотидів в цій ДНК.

Визначте: а ) скільки інших нуклеотидів в цій ДНК? б) яка довжина цього фрагмента?

Розв'язок.

1) І варіант розв'язоку - Σ (Г) = Σ (Ц) = 880 (це 22%);

На частку інших нуклеотидів припадає: 100 % - (22% + 22%) = 56 % , тобто по 28 %;
ІІ варіант розв'язоку
Для обчислення кількості цих нуклеотидів складаємо пропорцію:

22% - 880

28% - х , звідси х = 1120 Σ (А ) = Σ (Т);

880 - 22%

х - 100%

х = ( 880 · 100) : 22;

х = 4000;

(А + Т) = 4000 - (Г + Ц) ;

(А + Т) = 4000 - (880 · 2) ;

(А + Т) = 2240 (нуклеотидів) ;

А = Т = 2240 : 2 = 1120 (нуклеотидів) .

2) для визначення довжини ДНК потрібно дізнатися, скільки всього нуклеотидів міститься в 1 ланцюзі:

(880 + 880 + 1120 + 1120) : 2 = 2000

2000 · 0,34 = 680 (нм).

Задача 7. Дана молекула ДНК з відносною молекулярною масою 69 000, з них 8625 припадає на частку аденілових нуклеотидів. Знайдіть кількість всіх нуклеотидів в цій ДНК. Визначте довжину цього фрагмента .

Розв'язок.

1) 69000 : 345 = 200 ( нуклеотидів в ДНК) ,

8625 : 345 = 25 ( аденілових нуклеотидів в цій ДНК) ,

Σ ( Г + Ц) = 200 - ( 25 +25 ) = 150 , тобто їх по 75;

2) 200 нуклеотидів у двох ланцюгах , значить в одній - 100.

100 · 0,34 = 34 (нм).
Розв'язок.
. Ділянка гена має таку послідовність нуклеотидів: ТТТ - ТАЦ - АЦА - ТГТ - ЦАГ. Визначте послідовність нуклеотидів і-РНК і послідовність амінокислот у білковій молекулі, яка синтезується під контролем цього гена .

Розв'язок.

Задача 9.Яку довжину має ген, який кодує інсулін, якщо відомо, що молекула інсуліну має 51 амінокислоту, а відстань між нуклеотидами в ДНК складає 0,34 нм?

Ген - ділянка ДНК, яка несе інформацію про інсулін. Одну амінокислоту кодує 3 нуклеотиди (триплет) ДНК.

Визначаємо кількість нуклеотидів ДНК, які кодують інсулін:

51· 3 = 153 (нуклеотиди)

Розраховуємо довжину цього гену:
А + Т = 18% + 20% = 38%, Г + Ц = 28% + 34% = 62%.
0,34 · 153 = 52,02 (нм).
А + Т = 20% + 18% = 38%, Г + Ц = 34% + 28% = 62%.
. Дослідження показали, що в і-РНК міститься 34% гуаніну, 18% урацилу, 28% цитозину, 20% аденіну. Визначте відсотковий склад азотистих основ на ділянці ДНК, яка є мтрицею для данної і-РНК.
16.09.2020 р. Тема:Вуглеводи.
Відомо, що 34% гуаніну в і-РНК, тоді в ДНК ланцюзі (кодуючій) буде 34% цитозину, відповідно, 18% урацилу - 18% аденіну, 28% цитозину - 28% гуаніну, 20% аденіну - 20% тиміну (за принцепом комплементарності). А + Т та Г + Ц у кодуючій складає:

У некодуючому ланцюзі ДНК добуткові показники будуть такі ж самі, тільки відсоток окремих основ беде оборотній:

В обох ланцюгах у парах комплементарних основ буде донакова кількість, тобто А = Т = 19%, Г = Ц = 31%.

- Опрацюйте презентацію та запишіть короткий конспект уроку.

Які елементи входять до складу білка?

Яка частина амінокислоти називається радикалом?

Чим замінні амінокислоти відрізняються від незамінних?

Які взаємодії називають гідрофільно-гідрофобними?

Які білки називаються простими, а які складними?

Ферменти. Властивості, механізм дії, класифікація.

Ферменти - це біологічні каталізатори, здатні прискорювати хімічні реакції в клітині в десятки тисяч разів. Вивчає ферменти наука ензимологія.

Основні властивості ферментів: усі ферменти - глобулярні білки; вони збільшують швидкість реакції, але самі в цій реакції не витрачаються;

ферменти високо специфічні: один фермент може каталізувати тільки одну реакцію;їх присутність не впливає ні на властивості, ні на природу кінцевого продукту (або продуктів) реакції;фермент завжди більший за субстрат (або субстрати), з якими він взаємодіє;

фермент взаємодіє з субстратом за допомогою активного центру - спеціальної ділянки, яка за формою відповідає субстратові;дуже мала кількість ферменту викликає перетворення великих кількостей субстрату;активність ферментів залежить від рН середовища, температури, тиску і від концентрацій як субстрату, так і самого ферменту; фермент-субстратний комплекс здатний знижувати енергію активації реакції (тобто робити меншою енергію початку реакції), саме це і дозволяє ферменту прискорити перебіг реакції.

- Механізм дії ферментів.

Є дві гіпотези, що пояснюють, як діють ферменти. Одна з них називається гіпотезою "ключа і замка", а інша - гіпотезою "руки і рукавички".

Згідно з періною, субстрат є "ключем", який точно підходить до "замка" - ферменту. Найважливішою частиною "замка" є активний центр. Саме з ним і зв'язується субстрат, оскільки форма субстрату відповідає формі активного центру. Утворюється фермент-субстратний комплекс. Це активований стан, який веде до утворення продуктів реакції. Продукти, що утворилися, за формою вже не відповідають активному центру. Вони відділяються від нього (надходять в оточуюче середовище), після чого активний центр, що звільнився, може приймати нові молекули субстрату.

Згідно з гіпотезою "руки і рукавички" активний центр не жорстко підходить до субстрату. Субстрат викликає якісь зміни в активному центрі, як рукавичка дещо змінюється, будучи на ді-тою на руку. Цю гіпотезу називають ще гіпотезою індукованої (тобто викликаної) відповідності.

(При дефіциті часу гіпотезу "руки і рукавички" можна опустити.)

Багатьом ферментам для роботи потрібна небілкова частина. Це можуть бути невеликі органічні молекули, деякі з них близькі до вітамінів.

Основні функції ферментів - це зниження активації енергії, тим самим підняття швидкості реакції.

Основні властивості ферментів:

Будучи білками ферменти мають всі іх властивості

Деякі ферменти мають не білкову частину (кофермент)

специфічність (субстрат-, реакція-, регіональна-, стереоспецифічність).

чутливість (температура, pH- середовище, іоноконцентрація).

чутливіші за інші хімічні каталізатори

дія у водному та низькотемпературному середовищі.

Класифікація ферментів відбувається за допомогою каталізованих ними типів реакції:

Оксидоредуктаз - окисно- відновні реакції.

Трансфераза - перенесення хімічних груп

Гідролізи - гідролітичні розщеплення зв'язків.

Ліази - негідролітичні розщеплення зв'язків

Ізомерази - взаємоперетворення різних ізомерів

Лігази - з'єднання молекул за допомогою енергії АТФ

Деякі чинники, що впливають на активність ферментів:

Концентрація ферменту.

Концентрація субстрату.

pH-середовище.

Температура.

Інгібітори, активатори.

Зі збільшенням концентрації ферментів швидкість реакції зростає. Якщо ця концентрація стала то зі збільшенням концентрації субстрату швидкість реакції змінюється. Швидкість реакції також залежить від:

- pH- середовища. Для більшості ферментів визначено оптимальне pH-середовище при якому вони максимально активні (виняток пр.: пепсин в шлунку pH 1,5-2,2).

-Температури - найважливіший фактор зміни швидкості реакції. Оптимальна температура для реакції ферментів (приблизно 37°C).

Серед речовин які впливають на активність ферментів. Є такі, що збільшують швидкість реакції (активатори) та такі, що гальмують її (інгібітори). Інгібітори можуть бути поділені на оборотні (реверсивні) та необоротні (ірреверсивні).

Більша частина ферментних активаторів - катіони ( залізо, магнезій, цинк, калій, натрій, т. інші ). На активність одних ферментів впливає концентрація солей, інші не чутливі до присутності іонів.

Лабораторне дослідження "Вивчення властивостей ферментів" Робочий зошит

1)Переконайтеся в наявності каталази. Для цього розімніть одну горошину гороха і нанесіть на неї декілька крапель пероксиду водню.

2)Зніміть з гороху шкірку і перевірте на каталазу окремо шкірку і сім'ядолі.

3)Поставте дві пробірки з дистильованою водою, на водяну баню з температурою 40 °С.

4)Прокип'ятіть в окремій пробірці три цілі горошини, а потім помістіть їх в одну з пробірок на водяній бані.

5)В іншу пробірку на водяній бані покладіть три горошини, що не зазнавали кип'ячення.

6)Перевірте кожну з горошин на каталазну активність.

7)Якщо є можливість, то повторіть той же експеримент при температурі 50, 60, 70, 80, 100 °С (можна це зробити в групах).

8)Зафіксуйте спостереження і поясніть отримані результати.

Контрольні запитання

1. Які основні біологічні функції білків?

2. У чому полягає захисна функція білків?

3. Чим визначається рухова функція білків?

4. Що собою становлять ферменти?

5. Які функції виконують ферменти?

6. Завдяки чому ферменти здатні виконувати свої функції?

7. Завдяки яким властивостям білків живі організми здатні сприймати

подразники?

7.Підбиття підсумків уроку

Поміркуйте:

Чому без участі ферментів перебіг більшості біохімічних процесів у клітині був би неможливим?

У результаті ферментативних реакцій, на відміну від безфер-ментних, не утворюються побічні продукти, тобто спостерігається майже 100й вихід кінцевого продукту. Яке це має значення для нормального функціонування організму?

Урок №68. Контрольна робота за ІІ семестр.

Домашнє завдання активне!

Завдання необхідно виконати до 26 травня 17:00.

Урок №67. Семінар. Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства.

- Підготуйте повідомлення (письмово), презентацію чи реферат на тему: "Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства", чи "Гентаври - хто вони ?"

Перегляньте відео за посиланнями:

Ви вже знаєте, що таке біотехнології. Як давно люди використовують біотехнології? Які методи відносять до цієї галузі? Яке значення в житті людини відіграють виробництва, що застосовують методи біотехнології?

Дуже цікаво провести порівняння технологій створення ГМО і технологій класичної селекції.

Порівняння класичних і сучасних біотехнологій

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Використовується не менше як 10 тисяч років (із застосуванням штучного мутагенезу не менше ніж 80 років)

Використовується понад 30 років

Працює одразу з кількома тисячами генів

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Потребує значного часу для виведення нових форм

Потребує меншого часу для виведення нових форм

Проблеми та перспективи використання технології генетичної інженерії

Питання про перспективу використання генної інженерії під час вирощування сільськогосподарської сировини продовжує спричиняти серйозні суперечки серед дослідників і споживачів. Серед позитивних аргументів - підвищена врожайність, екологічні переваги, захист від шкідників. З іншого боку - непевність частини споживачів у безпечності нових технологій.

Теоретично негативний вплив, наприклад, трансгенних рослин на інші організми можливий через наявність у організмі рослин біологічно активних речовин (інсектициди, фунгіциди та ін.). Вплив цих речовин може бути прямої або опосередкованої дії через трофічні ланцюги. Однак до сьогодні достовірних експериментальних даних про негативний вплив трансгенних рослин, стійких до шкідників, на нецільові організми не отримано.

Мал. 57.1. Золотий рис (генетично модифікований сорт, який містить багато бета-каротину) порівняно зі звичайним рисом

Також за 30 років досліджень не було виявлено достовірних експериментальних даних щодо негативного впливу ГМО на тих, хто споживав їх у їжу.

У Європі модифіковані рослини сої та кукурудзи для виготовлення харчових продуктів дозволено з 1997 року, а харчові ферменти, добавки, одержані в результаті генної інженерії, використовують понад двадцять років. Слід відмітити, що ГМО-продукти є дешевшими, ніж продукти звичайної селекції, і можуть містити корисні для людей сполуки. Так, генетично модифікований сорт рису (золотий рис) містить значну кількість бета-каротину (мал. 57.1).

Застосування в наукових дослідженнях

Генетична інженерія надзвичайно широко використовується в сучасній біології та медицині. Вона стала одним з головних інструментів як науки, так і виробництва. У наукових дослідженнях генетична інженерія дозволяє цілеспрямовано "вимикати" потрібні гени. Це допомагає досліджувати їхні функції. Також можна вводити в організм ген, якого він не мав раніше, і попередньо тестувати наслідки застосування нових технологій.

Важливі результати з допомогою цієї методики можна отримати в галузі аналізу шляхів реалізації генетичної інформації. Більшість генів еукаріотів можуть синтезувати кілька варіантів білків, і розібратися в роботі цього механізму можна тільки за допомогою генетичної інженерії.

Виробництво лікарських препаратів

Без генетично модифікованих організмів, які виробляють лікарські препарати, наразі важко уявити сучасну медицину. Деякі препарати просто неможливо отримати в інший спосіб. Використовують такі ліки вже досить давно. З 1982 року розпочалося масове застосування інсуліну, виробленого генетично модифікованою бактерією. Ген людського інсуліну згадуваній бактерії дістався штучно. До цього в лікуванні діабету використовували інсулін свиней, який часто спричиняв ускладнення й алергічні реакції.

Крім інсуліну, за допомогою генетично модифікованих організмів виробляють гормон росту, інтерферон, препарати для лікування інфаркту міокарда, препарати для лікування муковісцидозу, низки форм раку та інших захворювань.

Активно використовують технології генетичної інженерії для діагностики захворювань. Діагностувати таким чином можна інфекційні, спадкові захворювання, а також різні форми раку.

Ця діагностика ґрунтується на розпізнаванні специфічних ділянок нуклеїнових кислот - ДНК або РНК. Такий метод має дуже велику чутливість і високу надійність.

Генна терапія - це сукупність технологій, яка забезпечує внесення змін у генетичний апарат соматичних клітин людини. Головне її призначення - лікування спадкових захворювань. Основна ідея - замінити дефектний ген у клітинах на нормальний. Для цього з організму спочатку виділяють клітини, вводять у них здоровий ген і поміщають клітини назад (мал. 57.2). Таку терапію проводять, наприклад, для гена тимідинкінази у людей з тяжкою формою імунодефіциту.

Мал. 57.2. Схема генної терапії

Генна терапія вже має приклади успішного застосування, але поки що всі ці дослідження проводять як експериментальні. Адже технологія є складною й потребує докладного вивчення можливих ризиків і негативних наслідків.

Використання в сільському господарстві

У сільському господарстві генетично модифіковані рослини в комерційних масштабах використовують з 1994 року. Основний напрям використання - отримання рослин з підвищеною стійкістю до захворювань, шкідників або природних умов. Важливим напрямом є також отримання плодів з покращеною здатністю до зберігання. А найбільш перспективним напрямом використання у тваринництві є отримання молока від генно модифікованих тварин. Це молоко може містити дорогі або рідкісні білки, які застосовують у медицині, але які неможливо виробити за допомогою бактерій.

Першу успішну генну терапію для людини було проведено 14 вересня 1990 року. Із цього ж року почав виходити журнал "Генна терапія людини".

Найбільш перспективними напрямами використання генетичної інженерії в сучасній біотехнології й медицині є виробництво лікарських препаратів, генна терапія, діагностика захворювань і виробництво сільськогосподарської продукції. Трансгенні організми можуть мати велике значення для підвищення ефективності сільського господарства та під час досліджень у галузі молекулярної біології. За 30 років досліджень не було отримано достовірних даних щодо негативного впливу ГМО на людину та інші види живих організмів.

1. Як досягнення генетичної інженерії використовують: а) у наукових дослідженнях; б) у медицині; в) у сільському господарстві? 2. Які переваги порівняно з класичною селекцією має технологія отримання ГМО? 3. Порівняйте технології класичної селекції і технології створення ГМО. 4*. Які біологічні та екологічні проблеми можуть виникнути через використання ГМО? 5*. Які морально-етичні проблеми можуть виникнути під час використання технологій генетичної інженерії? 6*. Чи може людство обійтися без використання технологій генетичної інженерії? Відповідь обґрунтуйте.

Урок №65. Тема: Традиційні напрямки біотехнологій .

Мета: розглянути основні напрямки сучасної біотехнології, з'ясувати їх значення для суспільства та перспективи розвитку.

" XXI століття - золоте століття біології"

Без знань цієї науки люди ніколи б не отримали такі продукти як хліб, сир, вино. Невідомі людству залишилися б вітаміни та антибіотики.

- Спробуйте здогадатися, про яку науку йдеться мова? Проблемне запитання: (Біотехнологія) перегляд відеоуроку.

Біотехнологія - наука про використання біологічних об'єктів і хіміко-біологічних процесів у промисловому виробництві, с/г, енергетиці та медицині.

1. Методи біотехнології

1. Завдання біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

2. Досягнення біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

Усім успіхів та здоров'я!

Урок №64. Тема уроку: "Введення в культуру рослин. Одомашнення тварин . Селекція."

Виконайте завдання (заповніть письмо таблиці) в підручнику на стор.263 і стор. 267.

ПЛАН * Селекція як прикладна галузь біології * Методи селекції * Штучний добір * Гібридизація, системи гібридизації * Штучний мутагенез та методи генної

-привернути увагу громадськості до екологічної ситуації, стану навколишнього середовища;

-навчитися встановлювати причини погіршення стану довкілля та прогнозувати його наслідки;

-виховувати відповідальне ставлення до природи і свого здоров'я;

-мотивувати необхідність поведінкової діяльності щодо покращення стану довкілля.

-зібрати і обробити інформацію про антропогенний та техногенний вплив на екосистеми;

- ознайомитися із найпростішою методикою проведення спостережень та дослідів у природі;

-формувати вміння теоретично обгрунтовувати зібраний матеріал;

-навчитися виконувати проектно-дослідницьку діяльність;

-набути навиків самостійної роботи з великими об'єктами інформації;

-розробити форму представлення результатів проекту;

-привернути увагу батьків і громадськості до екологічно чистого мікрорайону школи.

-збір і уточнення інформації;

Саме тому епіграфом нашого уроку будуть такі слова: " Природа, в якій вам, молодим, доведеться жити, забруднюється, піддається руйнуванню, знищується. Чи багатьом із вас пощастило бачити прозору річкову воду, чистий пісок, насолоджуватися тишею без ревіння моторів, дихати чистим повітрям без домішок бензину, мазуту, пестицидів? Ваше майбутнє може стати жахливим, якщо не почати негайно лікувати цю проказу. Настав наш час діяти." (Гарун Тазієв)

Проблемне питання . В зоопарку міста Лейпцига (Німеччина) відвідувачів зустрічає напис на клітці "Найстрашніший звір у світі" і в ній лише дзеркало. Чому? Кого бачать люди?

(Про людину, тому що людина не завжди правильно поводиться, порушує закони екології, цілісність природних екосистем, забруднює навколишнє середовище, змінює умови існування живих організмів, що призводить до різних порушень екологічної рівноваги і навіть екологічних лих і катастроф. Людина повинна навчитися грамотно господарювати на землі.) Чому людину назвали найстрашнішим звіром у світі?

- Сьогодні ми на перше місце поставимо людини і головне питання семінару: вплив людини на навколишнє середовище і як середовище впливає на неї.

А далі на основі підготовлених і прослуханих матеріалів нам належить проаналізувати різні екологічні ситуації, передбачити наслідки, знайти вихід з цих ситуацій.

- Підберіть інформацію в Інтернеті та інших друкованих виданнях, проаналізуйте, систематизуйте по темах.

Урок №62. Тема: Захист і збереження біосфери, основні заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Урок № 61. Тема: Біосфера як цілісна система.

Мета: розглянути особливості кругообігу речовин і потоку енергії в екосистемах та вплив людської діяльності на ці процеси, порівняти продуктивність різних екосистем; розвивати навички аналізу й синтезу інформації; виховувати розуміння єдності всього живого на нашій планеті.

Біосфера - екологічна система, межі якої зумовлені життєдіяльністю організмів.

Жива речовина виконує такі функції:

У біосфері відбувається постійний кругообіг елементів, які переходять від організму до організму, у неживу природу і знову до організму.

Кругообіг Оксисену. Оксиген поширений у живих організмах у складі хімічних сполук, а в атмосфері він представлений двома простими речовинами - киснем O2 і озоном O3. Кисень потрапляє в атмосферу внаслідок фотосинтезу, коли виділяється як побічний продукт фотохімічної реакції. Озон утворюється у верхніх шарах атмосфери внаслідок поглинання киснем ультрафіолетового випромінювання Сонця. Живі організми використовують кисень у процесі дихання для окиснення органічних сполук до карбон(ІУ) оксиду й води, які потім знову можуть використовуватися у процесі фотосинтезу.

Кругообіг Карбону. Природні сполуки, до складу яких входить Карбон, постійно зазнають змін, унаслідок яких здійснюється кругообіг Карбону. Важлива роль у кругообігу Карбону належить карбон(IV) оксиду, який входить до складу атмосфери. Цей газ надходить в атмосферу внаслідок багатьох процесів -виверження вулканів, горіння палива, розкладання вапняку, дихання живих організмів, процесів бродіння і гниття. З повітря СO2 у значних кількостях поглинається наземними рослинами та фітопланктоном Світового океану. Процес поглинання СO2 відбувається тільки на світлі - фотосинтез, унаслідок якого утворюються органічні сполуки, що містять Карбон. Із рослин, які поїдаються тваринами, Карбон переходить у тваринні організми. Тварини виділяють Карбон у вигляді вуглекислого газу під час дихання. Рослини і тварини з часом відмирають, починають гнити, окислюватись і частково перетворюватися на СO2, що повертається у повітря й знову поглинається рослинами. А частково рослинні та тваринні рештки у ґрунті перетворюються на горючі копалини - кам'яне вугілля, нафту, природний газ. Горючі копалини використовують як паливо, внаслідок згоряння якого СO2 знову повертається в атмосферу.

Урок 59. Тема: Структура екосистем та їх властивості.

- Опрацюйте презентацію та параграф, зробіть конспект, випишіть основні поняття

-Розв'яжіть задачу:
Задача . Маса сіна з 1 м2 лугу становить 200 г, а з вико-вівсяного поля - 500г. Використавши правило екологічної піраміди, визначте, яка площа лугу необхідна, щоб прогодувати протягом року одну людину масою 52 кг (із них 63% становить вода), якщо ланцюг живлення має вигляд: трава → корова → людина. Яка площа вико-вівсяного поля необхідна для цього?

2. Опрацюйте презентацію та теоретичний матеріал який поданий нижще.

3. Занотуйте тему уроку, терміни та схеми.

Як ми ємо , що кожна жива істота займає певну нішу в природі та виконує певні функції, підтримуючи рівновагу в екосистемі.

Вам відомо, як пристосовані тварини до проживання у водному, наземно-повітряному середовищі й у ґрунті. Але місця проживання тварин в одному й тому ж середовищі можуть суттєво відрізнятися за зволоженістю, температурою, освітленістю, а також за тим, які організми живуть поряд.

Екологічні фактори - всі складові навколишнього середовища, що впливають на стан і властивості організмів.

За походженням екологічні фактори поділяють на:

Чинниками неживої природи, або абіотичними чинниками, є світло, температура, вологість, рельєф, вітер, тиск тощо.

В організм тварин вода потрапляє через травний тракт у видів, що п'ють воду; завдяки використанню води, що міститься у продуктах харчування (гризуни, антилопи, американський кенгуровий пацюк); проникненню води через шкірні покриви (жаби); використанню метаболічної води, яка утворюється під час окиснення жирів (верблюди, гризуни, комахи). Втрата води відбувається з випаровуванням через шкірні покриви, з диханням, із сечею та екскрементами.

Більшість тварин - мешканців пустель можуть жити без води, отримуючи її з їжею або на безводний період відкладаючи багато жиру, під час окиснення якого в організмі утворюються молекули води; деякі впадають у літню сплячку (гризуни, черепахи). Багато мешканців пустель рятуються від спеки і втрати вологи, ховаючись на день у норах. Великі ссавці пустель (сайгак, кулан) можуть здійснювати міграції на далекі відстані в пошуках води.

Пристосування верблюдів до середовища існування

Ці ссавці добре пристосовані до життя в суворій і безводній місцевості. Густе хутро призначене для захисту від денної спеки і нічного холоду. На кожній нозі є по два пальці, широка м'яка підошва пристосована для ходіння по піску та дрібному камінню. Пальці у верблюдів озброєні грубими зроговіннями, схожими на нігті (а не копита, як у багатьох інших родів оленеподібних).

Верблюди не пітніють і втрачають малу кількість рідини з випорожненнями. Волога, яка при диханні виділяється з ніздрів, збирається в особливій складці і потрапляє в рот. Верблюд може довго обходитися без води, втрачаючи при цьому до 40 % маси тіла. Діставшись до води, тварина, щоб поповнити запас рідини, може відразу випити до ста літрів.

Одним зі специфічних пристосувань верблюда до життя в пустелі є горби, що являють собою жирові відкладення. Існує досить поширена думка, ніби верблюд може отримувати воду завдяки окисненню жиру, який міститься в горбах. Але справа в тому, що при диханні організм втрачає більше вологи, ніж утворюється при окисненні жирів. Насправді верблюди просто дуже добре переносять зневоднення. Верблюди здатні обходитися без води до двох тижнів, а без їжі - до місяця. Справжнє призначення горбів полягає в іншому: вони служать своєрідним "дахом", що захищає спину верблюда від палючого сонця. Крім того, концентрація всіх жирових запасів організму на спині сприяє кращій тепловіддачі. Верблюди також є добрими плавцями, незважаючи на те, що більшість з них ніколи не бачили жодної водойми.

До них належать впливи живих істот одна на одну, що формуються й виникають як взаємовідносини в популяціях. Це взаємодопомога, паразитизм, конкуренція тощо.

Чинники людської природи, або антропічні , - це чинники, пов'язані з діяльністю людини, яка впливає на стан довкілля.

Наприклад, вирубування лісів, обробіток земель, висушування боліт може суттєво змінити умови всього середовища існування.

2. Закон оптимуму Будь-який екологічний фактор може сприйматися організмом позитивно і негативно, залежно від дози. Найбільш сприятлива доза екологічного фактора, під дією якої вид (чи організм) проявляє максимум життєдіяльності, є оптимальною дозою. Екологи вже давно зазначили, що кожному організмові властива своя оптимальна доза того чи іншого фактора. У цьому полягає однин з аксіоматичних законів екології - закон оптимуму

Живих організмів на нашій планеті дуже багато. Вони відрізняються розмірами, способом живлення, а також місцями проживання. Ці місця називають середовищами існування.

Живі організми населяють чотири основні середовища існування: наземно-повітряне, водне, ґрунтове, а також організмове, тобто тіло інших істот.

Наземно-повітряне середовище за своїми умовами найрізноманітніше. Провідна роль серед факторів неживої природи тут належить освітленню, температурі, вологості, газовому складу атмосфери. Відповідно до цих факторів рослини і тварини мають різноманітні пристосування. Наприклад, серед рослин є добре відомі всім кактуси, у яких листки перетворилися на колючки, стебло товсте і м'ясисте. Кактуси мають добре розвинену кореневу систему, дуже щільну і міцну оболонку, якою вкрите стебло.

повітряного середовища пристосувався кактус таким чином? Проблемне запитання: - Як ви думаєте, до яких умов наземно- ( пристосування до життя при дії високих температур і невеликої кількості

водному середовищі існування провідна роль належить температурі, освітленню, тиску, газовому складу, солоності води, рельєфу дна тощо.

Якщо ви колись пірнали з аквалангом або дивилися підводні зйомки по телевізору, то, звісно, пам'ятаєте, що підводні рослини і водорості найкраще ростуть на невеликій глибині, куди добре проникають сонячні промені. І що далі ви просуваєтесь у глибину, тим темніше стає іменше трапляється рослинність, а потім зовсім зникає.

це верхній родючий шар літосфери (твердої оболонки Землі), утворений внаслідок життєдіяльності різних організмів. Ґрунт становить систему порожнин, розміри яких залежать від діаметра механічних часток, що його складають. Ці порожнини заповнені водою або повітрям. Завдяки наявності вологи умови існування дрібних організмів у ґрунті наближаються до подібних у водоймах. Вологість ґрунту завжди вища, ніж вологість повітря, тому різноманітні організми можуть легше переживати там посушливий період.

У ґрунті є значні запаси органічних речовин, що створює кормову базу для різноманітних організмів.

як середовище існування за своїми властивостями істотно відрізняється від інших. Так, якщо на організми, які живуть на поверхні інших істот, впливають різні чинники довкілля, то на організми, що мешкають усередині організму хазяїна, ці чинники діють лише опосередковано. В ролі господарів можуть виступати будь-які організми - від бактерій до високорозвинутих організмів рослин і тварин. Прикладами можуть стати бактерії паразитів, є численні хвороботворні бактерії. Наприклад, рослини-паразити і напівпаразити - омела, повитиця. Серед тварин-паразитів можна назвати різні види плоских і круглих червів, які живуть у внутрішніх органах людини і тварин. Так, печінковий ціп'як живиться в печінці та жовчних протоках корів, свиней, кролів, іноді трапляється й у внутрішніх органах людини. Широкий стьожак і свинячий ціп'як паразитують у кишечнику людини, спричиняючи погане почуття та схуднення. На поверхні тварин паразитують воші та кліщі.

4. Основні форми біотичних взаємозв'язків (Розповідь вчителями з елементами бесіди)

Паразитизм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування і завдає шкоду іншому виду. Наприклад, гриби-трутовики паразитують на деревах, печінковий сисун - у травній системі людини.

Коменсалізм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування, не завдаючи шкоди іншому виду. Коменсалізм може проявлятися у формах кварти-рантства (оселення на поверхні дерев орхідей, рибка гірчак відкладає ікру у черепашку беззубки річкової) чи нахлібництва (жуки живуть у мурашнику та виманюють їжу в мурашок) та ін.

- форма взаємовідносин, при якій сумісне співіснування є корисним та обов'язковим для обох видів і вони не можуть жити самостійно. Наприклад: гриби і водорості, які утворюють лишайники, комахи (терміти, таргани) і джгутикові найпростіші, рак-самітник і актинії та ін.

- форма взаємовідносин, при якій одні організми поїдають інших. Хижаки є серед тварин (леви, тигри), серед рослин (комахоїдні рослини), серед грибів (хижі гриби, які живляться нематодами). Внутрішньовидове хижацтво називають канібалізмом (наприклад, статевий канібалізм серед павуків).

П риродне середовище було, є і буде незмінним партнером людини в їх повсякденному житті. Ми черпаємо із скриньки природи всі наші багатства. Природа, її краса і велич залишаються нашим головним скарбом, нашою святинею, якій непідвладні час, мода... Ми з вами вже вивчили особливості біорізноманіття, прийшов час познайомитися із надорганізмовими біологічними системами. Арабське народне прислів'я говорить, що у краплині води відбивається Всесвіт.

Сучасні екологічні дослідження здійснюються в таких напрямах: вивчення впливу екологічних чинників на організми (факторальна екологія), дослідження екологічних взаємозв'язків на рівні популяцій (популяційна екологія), пізнання закономірностей існування та роз- витку природних угруповань та біосфери в цілому (біогеоценологія, або синекологія). Як окремий розділ екології синекологію було виділено на Міжнародному ботанічному конгресі у 1910 р. Синекологія - це розділ екології, об'єктом і предме- том пізнання якої є екосистеми та їхні внутрішні й зовнішні зв'язки. А що таке екосистеми?

ЕКОСИСТЕМА - це сукупність популяцій різних видів і неживих компонентів середовища, пов'язаних між собою колообігом речовин та енергії.

Прикладами екосистем є широколистий чи сосновий ліс, природне озеро чи штучний ставок, болото.

Їхні межі не завжди є чіткими і розміри бувають різними, але загальна структура та внутрішні зв'язки завжди подібні.

У цих екосистемах виділяють дві складових частини - неживий компонент і живий компонент.

Основною умовою їхнього існування є колообіг речовин та енергії, які пов'язують між собою неживі компоненти середовища та живі організми.

Так, в екосистемі коралового рифу живу частину представляють бактерії, водорості, молюски, коралові поліпи, риби тощо, а неживу - чинники середовища, якими є вода, повітря, пісок, галька, тепло, світло та ін.

Водорості акумулюють енергію світла й нарощують свою масу, тварини живляться рослинами, рештки рослин і тварин споживають бактерії. Ці дрібні істоти в процесі свого існування здійснюють не помітну нам, але дуже важливу для життя екосистем діяльність: вони перетворюють органічні рештки в мінеральні сполуки, які можуть використовувати рослини.

Природні екосистеми характеризуються стійкістю і цілісністю.

Стійкість підтримується завдяки відтворенню кожного з її компонентів.

Цілісність забезпечується в процесі міжвидової взаємодії під дією зовнішнього середовища.

Різноманітність екосистем (складання таблиці)

(мікроекосистеми) (макрроекосистеми)

Екосистеми за походженням

Природні Штучні

Наведіть по 3 приклади організмів, що називають:
Шановні дев'ятикласники! Працюючи і навчаючись в нестандартних карантинних умовах, ми звикаємо до вір туального спілкування, намагаємось зрозуміти один одного. І це здорово! Головне, сьогодні: згуртованість, організованість і оптимізм. Ми продовжуємо надсилати вам навчальні матеріали, які, сподіваємося, допоможуть кращому засвоєнню інформації, розміщеної не тільки в параграфах підручників. Всі розробки навчальних занять для дистанційного навчання продовжую розміщувати на моєму блозі
Підготувати повідомлення на вибір:

Про види екосистем (ліс, болота, пустелі, луги, степи, поля, парки, сади, річка, океан, море).

Про ланцюг живлення, екологічну піраміду.

Тема 6. Еволюція органічного світу (6 уроків)

# data[].attributes.attachment_link.title
Біологія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -http...

# data[].attributes.headline
Англійська мова

# data[].attributes.subject
Англійська мова

# data[].attributes.body
Тема: "Велика Британія.Як ми її бачимо"
https://learningapps.org/2296585

# data[].attributes.body
Урок №59. Тема: Структура екосистем та їх властивості.
Опрацюйте презентацію, зробіть конспект уроку, випишіть основні поняття та виконайте завдання на слайді № 47!

- Перегляньте відео.
Матеріали доступні на моєму блозі!!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Достовірність й корисність будь-якого експерименту визначаються придатністю обраного матеріалу.

1. Опрацюйте теоретичний матеріал на моєму блозі.

2. Випиши в зошит Основні поняття й ключові терміни: Гібридологічний метод. ЗАКОН ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ. ЗАКОН РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Пригадайте! Що таке схрещування?

Поміркуйте!

Горох посівний (Pisum sativum) - однорічна трав'яниста рослина родини Бобові, що часто слугує об'єктом наукових досліджень. Горох посівний став найдавнішим модельним організмом у генетиці, його використовують в екології для вивчення можливостей рослин щодо пошуку води, здатності використовувати звуки для росту в напрямку води, у космічній біології для дослідження росту в умовах невагомості та ін. Які особливості гороху посівного як модельного організму?

ОПРАЦЮЙТЕ ЗМІСТ ДАНОЇ ТЕМИ УРОКУ!!!

Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак?

Свої дослідження з гібридизації рослин Грегор Йоганн Мендель (1822-1884) розпочав ще в 1856 р. Основні ж закономірності спадковості було сформульовано ним в 1865 р. і опубліковано в праці "Досліди над рослинними гібридами".

Основою для формулювання законів спадковості стали багаторічні досліди з схрещування гороху посівного (Pisum sativum), який виявився ідеальним об'єктом досліджень. Порівняно з іншими видами горох має низку переваг: 1) різноманіття сортів, що різняться контрастними (альтернативними) проявами ознак (наприклад, жовте й зелене забарвлення насінин); 2) нескладне вирощування; 3) самозапилення та перехресне запилення, що зумовлюють можливість штучного схрещування; 4) чітке успадкування ознак. Г. Мендель для досліджень виділив у гороху посівного серед різноманіття його ознак й їхніх проявів лише сім головних:

1 - поверхню насіння; 2 - забарвлення насіння; 3 - забарвлення квіток; 4 - розташування квіток на пагоні; 5 - довжину стебла; 6 - форму бобів; 7 - забарвлення бобів (іл. 82).

Іл. 82. Ознаки гороху посівного, що їх було виділено Г. Менделем для досліджень спадковості

Другою особливістю досліджень Г. Менделя було те, що він обирав для дослідів організми, які належали до чистих ліній, тобто організми, в яких у ряді поколінь не спостерігалось розщеплення ознак під час самозапилення. Іншими словами, в рослин, які виростали з жовтого насіння, дозрівали лише жовті насінини, а в рослин із зелених насінин - лише зелені.

В юності Г. Менделя дуже цікавила фізика, він вивчав математику й особливо такі її розділи, як теорія ймовірностей й статистика. Все це дало змогу науковцеві правильно організувати наукове дослідження, обов'язковими умовами якого є: 1) скрупульозне планування усіх дослідів; 2) суворе дотримання всіх методик; 3) точна реєстрація експериментів і фіксування отриманих результатів; 4) отримання достатньої для статистичної обробки кількості даних.

Усі ці умови стали основою гібридологічного методу дослідження спадковості, що його започаткував саме Г. Мендель. Гібридологічний метод - це схрещування батьківських особин і вивчення нащадків-гібридів з метою визначення особливостей успадкування тих чи інших ознак й властивостей.

Отже, аспекти організації експериментів, започатковані Г. Менделем, є необхідними умовами проведення будь-якого наукового дослідження.

Як відбувається успадкування ознак під час моногібридного схрещування особин?

Свої дослідження Г. Мендель розпочав з моногібридного схрещування, за якого батьківські особини різняться проявами однієї ознаки (іл. 83). Для дослідів було взято рослини чистих ліній із жовтим й зеленим забарвленням насіння. У першому поколінні нащадків усі горошини завжди були лише жовтого кольору. Явище переважання в гібридів першого покоління проявів ознаки одного з батьків Мендель назвав домінуванням ознак (від лат. dominancio - панування), прояв ознаки в гібридів першого покоління - домінантним, а той, що не проявився, - рецесивним (від лат. recessus - відступ). Одноманітність першого гібридного покоління та виявлення в гібридів лише домінантного прояву ознаки в сучасній генетиці називається першим законом Менделя, або ЗАКОНОМ ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ:

Під час моногібридного схрещування батьківських особин, що різняться проявами однієї ознаки, в потомстві спостерігаються лише домінантні прояви ознаки, й усі нащадки будуть одноманітними як за генотипом, так і за фенотипом.

Іл. 83. Схема моногібридного схрещування

При схрещуванні гетерозиготних гібридів першого покоління між собою в другому поколінні з'являються особини як з домінантними, так і з рецесивними станами ознак, тобто виникає розщеплення в певних відношеннях. Розщеплення ознак - явище появи обох проявів ознаки у гібридів другого покоління (F2), отриманих від схрещування гетерозиготних особин. Так, у дослідах Менделя із 8023 жовтих насінин гороху, отриманих у другому поколінні, було 6022 жовтих і 2001 зелених. Узагальнюючи фактичний матеріал, Мендель дійшов висновку, що у другому поколінні 75 % особин мають домінантний прояв ознаки, а 25 % - рецесивний (розщеплення 3 : 1).

Ця закономірність отримала назву другого закону Менделя, або ЗАКОНУ РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Під час моногібридного схрещування двох гібридів першого покоління, які є гетерозиготами, в потомстві спостерігаються розщеплення за фенотипом 3 : 1 і за генотипом 1 : 2 : 1.

Отже, основними закономірностями, що пояснюють успадкування проявів ознаки, є перший та другий закони Менделя.

Якими є основні взаємодії алельних генів?

Основними видами взаємодії алельних генів є повне домінування, неповне домінування, кодомінування та множинний алелізм.

Повне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму домінантний алель (А) повністю пригнічує дію рецесивного (а). У результаті такого впливу в гетерозигот спостерігається домінантний прояв ознаки. Прикладом цієї форми взаємодії є успадкування кольору плодів у томата, довжини стебла в гороху та ін.

Неповне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму (Аа) домінантний алель (А) не повністю пригнічує рецесивний алель (а), внаслідок чого проявляється проміжний стан ознаки. За повного домінування розщеплення за генотипом і фенотипом збігається й становить 1 : 2 : 1. Прикладами ознак, які успадковуються за неповним домінуванням, є: форма волосся людини (кучеряве, хвилясте й пряме), забарвлення пір'я курей (чорне, зозулясте й біле), забарвлення квітів нічної красуні (червоне, рожеве й біле) та ін. (іл. 84).

Іл. 84. Приклади повного (1) і неповного (2) домінуванння

Множинний алелізм - це явище, за якого ознака в популяції визначається не двома, а декількома алелями. Множинні алелі виникають внаслідок мутації одного гена в різних особин. Так, у людини три алельні гени (їх позначають I0, ІА, ІВ) в різних поєднаннях визначають 4 групи крові за системою АВ0. Серії множинних алелей визначають також забарвлення хутра в лисиць, колір шерсті гімалайського кролика. У мухи дрозофіли відома серія алелів за геном забарвлення очей, що складається з 12 варіацій: червона, коралова, вишнева, абрикосова, біла та ін.).

Кодомінування - це взаємодія алельних генів, за якої у фенотипі організму проявляються обидва алелі гена. За типом кодомінування в людини успадковується четверта група крові (генотип ІАІВ).

Отже, між алельними генами за участі їхніх функціональних продуктів постійно відбуваються різного роду взаємодії.

ДІЯЛЬНІСТЬ

3. Практична робота 2 (початок)

Розв'язування типових вправ з генетики. Моногібридне схрещування

Мета: закріпити знання І та ІІ законів Менделя; формувати уміння розв'язувати вправи з генетики на моногібридне схрещування з повним домінуванням, неповним домінуванням та явищем множинного алелізму.

Зразок розв'язування вправи з генетики

Вправа. У томатів червоне забарвлення плодів домінує над жовтим. Гомозиготна червоноплідна рослина схрещується з жовтоплідною. Який колір плодів матимуть нащадки?

Відповідь: всі нащадки будуть червоноплідними за фенотипом й гетерозиготами за генотипом.

Задачі з генетики для самостійної роботи

Вправа 1. У разі схрещування чистої лінії мишей з коричневою шерстю з чистою лінією мишей із сірою шерстю отримують нащадків з коричневою шерстю. Від схрещування F1 отримують коричневих і сірих мишей у співвідношенні 3 : 1. Поясніть результати схрещувань.

Вправа 2. Наявність пігменту у волоссі людини домінує над альбінізмом. Чоловік і дружина - гетерозиготні за пігментацією волосся. Чи можливе народження в них дитини з альбінізмом?

Вправа 3. У людини вміння володіти переважно правою рукою - домінантна ознака, лівою - рецесивна. Чоловік-правша, мати якого була лівшею, одружився з жінкою-правшею, батько якої лівша. Яка ймовірність народження дитини-лівші?

Вправа 4. При схрещуванні чорного півня з білою куркою всі курчата були строкатими. В другому поколінні отримано: 24 строкатих, 12 чорних і 10 білих. Яким буде потомство від схрещування: а) строкатих курей з чорними півнями; б) строкатого півня з білою куркою?

Вправа 5. Червоноквіткову форму нічної красуні схрестили з білоквітковою. Яким буде потомство від схрещування гібридів першого покоління з білоквітковою рослиною у разі неповного домінування?

Вправа 6. У батька за системою АВ0 І група крові, у матері - ІІІ група. Які групи крові можуть бути у їхніх дітей, якщо мати гетерозиготна за цією ознакою?

Завдання "Нечуйвітер, партеногенез й закони Менделя"

У свій час професор ботаніки з Мюнхена К. Негелі порадив Г. Менделю повторити досліди на інших видах. Мендель шанобливо погодився з цим. Але у дослідах на нечуйвітрі, а згодом і на бджолах Г. Мендель не отримав підтвердження відкритих ним фундаментальних законів спадковості. Поясніть, чому.

4. ОБЕРИ ЗАВДАННЯ СВОЇХ МОЖЛИВОСТЕЙ ТА ВИКОНАЙ ПИСЬМОВО!

1. Що таке гібридологічний метод? 2. Назвіть переваги гороху посівного як об'єкта генетичних досліджень. 3. Сформулюйте перший закон Менделя. 4. У чому суть другого закону Менделя? 5. Назвіть основні взаємодії алельних генів.

7. Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак? 8. Як відбувається успадкування ознак при моногібридному схрещуванні особин? 9. Якими є основні взаємодії алельних генів?

10. Чому закони Менделя мають статистичний характер?

19.01.2021 р.Увага!!! урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі.

1. Виконати тест " Збереження та реалізація спадкової інформації"

Код доступу 2030611 скористайся цим кодом, відкривши посилання join.naurok.ua

3. Переглянути відео до уроку " Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі. Закони Менделя" .

-Завдання для всього класу §28 опрацювати. Індивідуальне завдання.

-Підготувати повідомлення про Ґреґора Менделя та його роль у становленні генетики як науки.

13.01.2021 р. Увага!!! Урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

12.01.2021 р. Увага для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Поділ клітин: клітинний цикл, мітоз. Мейоз. Рекомбінація ДНК.

фаз мітозу (на прикладі клітин кореня цибулі) .

2. На слайдах 33-35 виконай в зошит лабораторне дослідження. Скористайся підказкою до дослідження на сл.35.

3. На слайді 38 обери і виконай на оцінку питання для самоконтролю.

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми " Фотосинтез. Світлова і темнова фаза"

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми
18.11.2020 р. Тема: Обмін речовин та енергії.Основні шляхи розщеплення органічних речовин в живих організмах.
2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми "Обмін речовин та перетворення енергії в клітині"
- Опрацювати презентацію уроку; - На слайді 46 переглянути відеоуроки та наково- популярні фільми; - Дати відровіді на питання на слайді 45, 47.
НК було відкрито в середині 60-х років ХІХ швейцарським вченим Ф. Мішером.

У ядрах лейкоцитів він виявив невідому речовину, що істотно відрізнялася від всіх відомих на той час речовин. Оскільки речовину виділили з ядра (nucleus), речовини назвали нуклеїновими кислотами.

І.Я. Горбачевський (українець) вперше добув чисті НК у 90 - х роках ХІХ ст.

Уотсон і Крік встановили структуру НК (1953р), за що отримали Нобелівську премію.
НК ДНК РНК
Дезоксирибонуклеїнова кислота Р ибонуклеїнова кислота

-міститься в ядрі, мітохондріях, - Міститься в ядрі, мітохондріях, пластидах пластидах, цитоплазмі

- носій спадкової інформації. беруть участь у синтезі білка.
4. Будова НК
vНК набагато складніші за всі відомі вам речовини. Їх від 100 тис. до 60 млн.

Довжина молекули ДНК до кількох см. Це у 10 мільйонів разів більше за розмір звичайних молекул. Якщо розгорнути молекули ДНК лише 1 клітини, то утвориться ланцюжок довжиною кілька метрів завдовжки.

Молекули НК складаються із багатьох нуклеотидів.

Кожен нуклеотид склдається їз залишків трьох молекул - нітрогеновмісної сполуки (азотиста основа), вуглеводу (моносахаридиу) і ортофосфатної кислоти.
Нітратна основа Вуглевод - пентоза Ортофосфатна кислота
Види нітратних основ: Види вуглеводів
Ц - цитозин Т - тимін У - урацил

А - аденін рибоза С ₅Н ₁₀О 5 Н ₃РО ₄
Первинна структура молекули ДНК і РНК Вторинна структура молекули ДНК
Г - гуанін дезоксирибоза С ₅Н ₁₀О ₄

Нуклеотиди сполучаються між собою, утворюючи ланцюги.

подвійна спіраль, утворена двома полінуклеотидними ланцюгами, протилежно направленими і скрученими навколо спіральної осі. Залишки азотистої основи спрямовані всередину спіралі молекули ДНК.

Ланцюги утримуються один біля одного за допомогою водневих зв'язків між залишками азотистих основ. Послідовність цих залишків в одному ланцюзі ДНК узгоджується з їх послідовністю в іншому. Приєднання азотистих основ відбувається за принципом комплементарності:
Правило Чаргаффа: А=Т, Т=Г
Комплементарність - універсальний принцип структурно-функціональної організації нуклеїнових кислот - реалізується при формуванні макромолекул ДНК і РНК у ході реплікації й транскрипції:

напроти А стає Т, напроти Г - Ц. Тому будь яка молекула ДНК містить однакову кількість залишків молекул аденіну і тиміну, а також гуаніну і цитозину.

А....Т два водневих зв'язки

Г.....Ц три водневі зв'язки

Діаметр спіралі = 2нм
Третинна структура
Довжина одного нуклеотиду = 3,4нм.

Повний виток спіралі містить 10 пар нуклеотидів.

Формується тільки у зв᾿язку з білками та слугує для більш компактного упакування ДНК в ядрі. (довжина ДНК =8см. Разом з білками утворює хромосоми)

Американський біохімік Дж.Уотсон і англійський біофізик Ф. Крік у 1953 році розкрили будову ДНК. У 1962р їм було присуджено Нобелівську премію.

Аденозинтрифосфорна кислота (АТФ) - молекула, багата на енергію, оскільки містить два фосфоангідридні зв'язки.

АТФ виступає в ролі донора енергії в процесах анаболізму. Завдяки енергії АТФ здійснюються різні види роботи в життєдіяльності організму (наприклад, м'язове скорочення, фотосинтез рослин тощо).

У клітині молекула АТФ витрачається впродовж однієї хвилини після її утворення.

При перетворенні АТФ в АДФ виділяється 7,3 ккал/моль вільної енергії.

У людини кількість АТФ, що дорівнює масі тіла, утворюється й розщеплюється кожні 24 години.

Цикл АТФ-АДФ - основний механізм обміну енергії в біологічних системах, АТФ - універсальна "енергетична валюта".

Аденін - рибоза - Ф ~ Ф ~ Ф

Кожен макроергічний зв᾿язок містить по 40 кДж
Функції НК Як передається генетична інформація? 1. Ген -діляннка ДНК , що несе інформацію про будову одного поліпептидного ланцюга
АТФ↔ АДФ + Ф + 40 кДж (дифосфат)

АДФ ↔ АМФ + Ф + 40 кДж (монофосфат)

Кожна ДНК містить багато генів

2.Відтворення молекули ДНК ( подвоєння або реплікація)

Відбувається перед поділом клітини.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий і формується подвійна спіраль; (А = Т, Г ≡ Ц )

-утворюється 2 нових молекули ДНК, що мають ту ж саму генетичну інформацію, яка була в ДНК клітини до ділення.
3. Види РНК:
- Принцип напівконсервативності - один ланцюг ДНК успадкований від материнської, а другий синтезований заново.

ДНК І ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

ІІ ТТТ ЦГТ ГГЦ ГТЦ ЦЦЦ ТЦЦ ТТТ ГАА АГТ ГТА

Функція РНК - здійснення синтезу білка

Залежно від функцій, які виконують РНК, розрізняють 3 типи цих сполук:
4. Транскрипція - синтез всіх видів РНК на матриці ДНК
-і -РНК (м - РНК) інформаційна, або матрична - копіює інформацію з ДНК;

-т - РНК транспортна - транспортує амінокислоти до місця синтезу білка (найкоротші)

- р - РНК рибосомальна (найбільша) утворює рибосому, бере участь у процесі синтезу білка.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий, але з'являються залишки молекул урацилу (замість тиміну), які розташовуються навпроти аденіну.
5. Біологічна роль ДНК
-Синтезований ланцюг РНК виходить із ядра в цитоплазму, а ДНК знову з'єднується у подвійну спіраль.

ДНК ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

І РНК УУУ ЦТУ ГГЦ ГУЦ ЦЦЦ УЦЦ УУУ ГАА АГУ ГУА

ДНК - збереження генетичної інформації

-Одиницею генетичної інформації є ген

-Ген - це фрагмент молекули ДНК, у якому закодована інформація про будову одного білку (закодована послідовність залишків молекул амінокислот у білку).

-Кодон (триплет) складається із 3 нуклеотодів;

1 кодон відповідає 1 амінокислоті.А - Г - Ц - Т - Т - А -

1. Указати пари комплементарних нуклеотидів у молекулі

. Указати послідовність нітратних основ, що повинна утворитися в процесі подвоєння (реплікації) ДНК на базі полінуклеотидного ланцюга АЦТ-ТТГ-ГАТ-ТТТ-АЦТ-ГТГ:

А ТГА-ААЦ-ЦТА-ААА-ТГА-ЦАЦ;

Б ТАА-ТАА-ТАА-ТАА-ААА-ААА-ТАГ;

В ТАЦ-АЦГ-ЦТЦ-АТГ-ГТА-ЦЦТ-ТГЦ;

г ТТТ-ТТТ-ТАТ-АЦА-ЦАЦ-ЦГЦ-ТАА;

Д АГА-ТАГ-ТТА-ТТТ-ТТТ-ЦЦЦ-ЦАЦ;

Е ТГА-ТЦТ-ААА-ГГГ-ТГТ-АТГ-ЦЦЦ.

3. Довжина фрагмента молекули ДНК дорівнює 20,4 нм. Скільки нуклеотидів в цьому фрагменті ?

Розв'язок.

У всіх організмів, крім деяких вірусів, молекула ДНК дволанцюгова, а розмір одного нуклеотиду становить 0,34 нм.

Визначаємо кількість нуклеотидів в цьому фрагменті:

20,4 : 0,34 = 60 (нуклеотидів).

Яким буде нуклеотидний склад ділянки одного ланцюга молекули ДНК, якщо іРНК містить аденіну - 21%, цитозину - 25%, гуаніну - 24% і урацилу - 30%?

У фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності: ААГ-ТЦТ-ТАЦ-ГТА. Який буде другий ланцюг ДНК? Яка маса цього фрагмента ДНК? (Довжина одного нуклеотиду - 0,34 нм, маса - 340 а. о. м.)

4.а) На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в такій послідовності: А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г.
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - А - Т - Ц
Визначте схему структури дволанцюгової молекули ДНК, підрахуйте відсотковий склад нуклеотидів в цьому фрагменті.
(А + Т ) + ( Г + Ц) = 100%
Розв'язок.

Структуру дволанцюгової молекули ДНК визначаємо за принципом комплементарності:

Для визначення відсоткового складу нуклеотидів треба використовувати співвідношення:

Підрахуємо загальну кількість нуклеотидів:

А = 7 ; Т = 7 ; Г = 5 ; Ц = 5. Всього 24 . Визначимо, скільки відсотків припадає на один нуклеотид :

24/ 100 = 1 / х

х = 100 · 1: 24 = 4, 17

Тепер можна розрахувати і кількість нуклеотидів:

24 / 100 = 7 / х ;

х = 100 · 7 : 24 = 29,17 (А і Т);

24 / 100 = 5 / х ;

х = 100 · 5 : 24 = 20,83 (Г і Ц ) .

Можна визначити й іншим способом:

7 · 4,17 = 29,17 (А і Т);

5 · 4,17 = 20,83 (Г і Ц ).

4.б). На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності:
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - Т - А - Ц
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г. Запишіть схему структури дволанцюгової молекули ДНК; поясніть, якою властивістю ДНК при цьому ви керувалися; яка довжина даного фрагмента ДНК. Примітка. Кожен нуклеотид займає 0,34 нм за довжиною ланцюга ДНК.

Розв'язок.

Ділянка одного фрагмента дволанцюгової молекули ДНК виглядає так:

Дволанцюгова молекула ДНК будується за принципом комплементарності (доповнення). Визначаємо довжину даного фрагмента ДНК.
В днк тоже самое, только вместо урацила тимин - 348. Правильные названия нуклеотидов: аденин, тимин (в рнк это урацил) , гуанин, цитозин.
До фрагменту входить 12 нуклеотидів, довжина кожного - 0,34 нм:

0,34 · 12 = 4,08 нм.

У результаті біохімічного аналізу в молекулі іРНК людини виявлено нуклеотидів: 440, які містили гуанін, 325 - аденін, 128 - цитозин, 348 - урацил. Скільки нуклеотидів, що містять аденін, є у фрагменті молекули ДНК, на якій утворилася названа іРНК.
А = 18 ; Т = 18 ; Г = 12 ; Ц = 12 .
Частковий і -РНК гена інсуліну має наступний склад: УУУ - ГУУ - ГАУ - ЦАА - ЦАЦ - УУА - УГУ - ГГГ - УЦА - ЦАЦ. Визначте співвідношення (А + Т) : (Г + Ц) у фрагменті названого гена.

Розв'язок.

Підрахуємо кількість нуклеотидів в ДНК:

(А + Т ) : ( Г + Ц) = (18 + 18 ) : ( 12 + 12) = 36:24.

. У молекулі ДНК виявлено 880 гуанілова нуклеотидів, які складають 22 % від загального числа нуклеотидів в цій ДНК.

Визначте: а ) скільки інших нуклеотидів в цій ДНК? б) яка довжина цього фрагмента?

Розв'язок.

1) І варіант розв'язоку - Σ (Г) = Σ (Ц) = 880 (це 22%);

На частку інших нуклеотидів припадає: 100 % - (22% + 22%) = 56 % , тобто по 28 %;
ІІ варіант розв'язоку
Для обчислення кількості цих нуклеотидів складаємо пропорцію:

22% - 880

28% - х , звідси х = 1120 Σ (А ) = Σ (Т);

880 - 22%

х - 100%

х = ( 880 · 100) : 22;

х = 4000;

(А + Т) = 4000 - (Г + Ц) ;

(А + Т) = 4000 - (880 · 2) ;

(А + Т) = 2240 (нуклеотидів) ;

А = Т = 2240 : 2 = 1120 (нуклеотидів) .

2) для визначення довжини ДНК потрібно дізнатися, скільки всього нуклеотидів міститься в 1 ланцюзі:

(880 + 880 + 1120 + 1120) : 2 = 2000

2000 · 0,34 = 680 (нм).

Задача 7. Дана молекула ДНК з відносною молекулярною масою 69 000, з них 8625 припадає на частку аденілових нуклеотидів. Знайдіть кількість всіх нуклеотидів в цій ДНК. Визначте довжину цього фрагмента .

Розв'язок.

1) 69000 : 345 = 200 ( нуклеотидів в ДНК) ,

8625 : 345 = 25 ( аденілових нуклеотидів в цій ДНК) ,

Σ ( Г + Ц) = 200 - ( 25 +25 ) = 150 , тобто їх по 75;

2) 200 нуклеотидів у двох ланцюгах , значить в одній - 100.

100 · 0,34 = 34 (нм).
Розв'язок.
. Ділянка гена має таку послідовність нуклеотидів: ТТТ - ТАЦ - АЦА - ТГТ - ЦАГ. Визначте послідовність нуклеотидів і-РНК і послідовність амінокислот у білковій молекулі, яка синтезується під контролем цього гена .

Розв'язок.

Задача 9.Яку довжину має ген, який кодує інсулін, якщо відомо, що молекула інсуліну має 51 амінокислоту, а відстань між нуклеотидами в ДНК складає 0,34 нм?

Ген - ділянка ДНК, яка несе інформацію про інсулін. Одну амінокислоту кодує 3 нуклеотиди (триплет) ДНК.

Визначаємо кількість нуклеотидів ДНК, які кодують інсулін:

51· 3 = 153 (нуклеотиди)

Розраховуємо довжину цього гену:
А + Т = 18% + 20% = 38%, Г + Ц = 28% + 34% = 62%.
0,34 · 153 = 52,02 (нм).
А + Т = 20% + 18% = 38%, Г + Ц = 34% + 28% = 62%.
. Дослідження показали, що в і-РНК міститься 34% гуаніну, 18% урацилу, 28% цитозину, 20% аденіну. Визначте відсотковий склад азотистих основ на ділянці ДНК, яка є мтрицею для данної і-РНК.
16.09.2020 р. Тема:Вуглеводи.
Відомо, що 34% гуаніну в і-РНК, тоді в ДНК ланцюзі (кодуючій) буде 34% цитозину, відповідно, 18% урацилу - 18% аденіну, 28% цитозину - 28% гуаніну, 20% аденіну - 20% тиміну (за принцепом комплементарності). А + Т та Г + Ц у кодуючій складає:

У некодуючому ланцюзі ДНК добуткові показники будуть такі ж самі, тільки відсоток окремих основ беде оборотній:

В обох ланцюгах у парах комплементарних основ буде донакова кількість, тобто А = Т = 19%, Г = Ц = 31%.

- Опрацюйте презентацію та запишіть короткий конспект уроку.

Які елементи входять до складу білка?

Яка частина амінокислоти називається радикалом?

Чим замінні амінокислоти відрізняються від незамінних?

Які взаємодії називають гідрофільно-гідрофобними?

Які білки називаються простими, а які складними?

Ферменти. Властивості, механізм дії, класифікація.

Ферменти - це біологічні каталізатори, здатні прискорювати хімічні реакції в клітині в десятки тисяч разів. Вивчає ферменти наука ензимологія.

Основні властивості ферментів: усі ферменти - глобулярні білки; вони збільшують швидкість реакції, але самі в цій реакції не витрачаються;

ферменти високо специфічні: один фермент може каталізувати тільки одну реакцію;їх присутність не впливає ні на властивості, ні на природу кінцевого продукту (або продуктів) реакції;фермент завжди більший за субстрат (або субстрати), з якими він взаємодіє;

фермент взаємодіє з субстратом за допомогою активного центру - спеціальної ділянки, яка за формою відповідає субстратові;дуже мала кількість ферменту викликає перетворення великих кількостей субстрату;активність ферментів залежить від рН середовища, температури, тиску і від концентрацій як субстрату, так і самого ферменту; фермент-субстратний комплекс здатний знижувати енергію активації реакції (тобто робити меншою енергію початку реакції), саме це і дозволяє ферменту прискорити перебіг реакції.

- Механізм дії ферментів.

Є дві гіпотези, що пояснюють, як діють ферменти. Одна з них називається гіпотезою "ключа і замка", а інша - гіпотезою "руки і рукавички".

Згідно з періною, субстрат є "ключем", який точно підходить до "замка" - ферменту. Найважливішою частиною "замка" є активний центр. Саме з ним і зв'язується субстрат, оскільки форма субстрату відповідає формі активного центру. Утворюється фермент-субстратний комплекс. Це активований стан, який веде до утворення продуктів реакції. Продукти, що утворилися, за формою вже не відповідають активному центру. Вони відділяються від нього (надходять в оточуюче середовище), після чого активний центр, що звільнився, може приймати нові молекули субстрату.

Згідно з гіпотезою "руки і рукавички" активний центр не жорстко підходить до субстрату. Субстрат викликає якісь зміни в активному центрі, як рукавичка дещо змінюється, будучи на ді-тою на руку. Цю гіпотезу називають ще гіпотезою індукованої (тобто викликаної) відповідності.

(При дефіциті часу гіпотезу "руки і рукавички" можна опустити.)

Багатьом ферментам для роботи потрібна небілкова частина. Це можуть бути невеликі органічні молекули, деякі з них близькі до вітамінів.

Основні функції ферментів - це зниження активації енергії, тим самим підняття швидкості реакції.

Основні властивості ферментів:

Будучи білками ферменти мають всі іх властивості

Деякі ферменти мають не білкову частину (кофермент)

специфічність (субстрат-, реакція-, регіональна-, стереоспецифічність).

чутливість (температура, pH- середовище, іоноконцентрація).

чутливіші за інші хімічні каталізатори

дія у водному та низькотемпературному середовищі.

Класифікація ферментів відбувається за допомогою каталізованих ними типів реакції:

Оксидоредуктаз - окисно- відновні реакції.

Трансфераза - перенесення хімічних груп

Гідролізи - гідролітичні розщеплення зв'язків.

Ліази - негідролітичні розщеплення зв'язків

Ізомерази - взаємоперетворення різних ізомерів

Лігази - з'єднання молекул за допомогою енергії АТФ

Деякі чинники, що впливають на активність ферментів:

Концентрація ферменту.

Концентрація субстрату.

pH-середовище.

Температура.

Інгібітори, активатори.

Зі збільшенням концентрації ферментів швидкість реакції зростає. Якщо ця концентрація стала то зі збільшенням концентрації субстрату швидкість реакції змінюється. Швидкість реакції також залежить від:

- pH- середовища. Для більшості ферментів визначено оптимальне pH-середовище при якому вони максимально активні (виняток пр.: пепсин в шлунку pH 1,5-2,2).

-Температури - найважливіший фактор зміни швидкості реакції. Оптимальна температура для реакції ферментів (приблизно 37°C).

Серед речовин які впливають на активність ферментів. Є такі, що збільшують швидкість реакції (активатори) та такі, що гальмують її (інгібітори). Інгібітори можуть бути поділені на оборотні (реверсивні) та необоротні (ірреверсивні).

Більша частина ферментних активаторів - катіони ( залізо, магнезій, цинк, калій, натрій, т. інші ). На активність одних ферментів впливає концентрація солей, інші не чутливі до присутності іонів.

Лабораторне дослідження "Вивчення властивостей ферментів" Робочий зошит

1)Переконайтеся в наявності каталази. Для цього розімніть одну горошину гороха і нанесіть на неї декілька крапель пероксиду водню.

2)Зніміть з гороху шкірку і перевірте на каталазу окремо шкірку і сім'ядолі.

3)Поставте дві пробірки з дистильованою водою, на водяну баню з температурою 40 °С.

4)Прокип'ятіть в окремій пробірці три цілі горошини, а потім помістіть їх в одну з пробірок на водяній бані.

5)В іншу пробірку на водяній бані покладіть три горошини, що не зазнавали кип'ячення.

6)Перевірте кожну з горошин на каталазну активність.

7)Якщо є можливість, то повторіть той же експеримент при температурі 50, 60, 70, 80, 100 °С (можна це зробити в групах).

8)Зафіксуйте спостереження і поясніть отримані результати.

Контрольні запитання

1. Які основні біологічні функції білків?

2. У чому полягає захисна функція білків?

3. Чим визначається рухова функція білків?

4. Що собою становлять ферменти?

5. Які функції виконують ферменти?

6. Завдяки чому ферменти здатні виконувати свої функції?

7. Завдяки яким властивостям білків живі організми здатні сприймати

подразники?

7.Підбиття підсумків уроку

Поміркуйте:

Чому без участі ферментів перебіг більшості біохімічних процесів у клітині був би неможливим?

У результаті ферментативних реакцій, на відміну від безфер-ментних, не утворюються побічні продукти, тобто спостерігається майже 100й вихід кінцевого продукту. Яке це має значення для нормального функціонування організму?

Урок №68. Контрольна робота за ІІ семестр.

Домашнє завдання активне!

Завдання необхідно виконати до 26 травня 17:00.

Урок №67. Семінар. Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства.

- Підготуйте повідомлення (письмово), презентацію чи реферат на тему: "Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства", чи "Гентаври - хто вони ?"

Перегляньте відео за посиланнями:

Ви вже знаєте, що таке біотехнології. Як давно люди використовують біотехнології? Які методи відносять до цієї галузі? Яке значення в житті людини відіграють виробництва, що застосовують методи біотехнології?

Дуже цікаво провести порівняння технологій створення ГМО і технологій класичної селекції.

Порівняння класичних і сучасних біотехнологій

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Використовується не менше як 10 тисяч років (із застосуванням штучного мутагенезу не менше ніж 80 років)

Використовується понад 30 років

Працює одразу з кількома тисячами генів

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Потребує значного часу для виведення нових форм

Потребує меншого часу для виведення нових форм

Проблеми та перспективи використання технології генетичної інженерії

Питання про перспективу використання генної інженерії під час вирощування сільськогосподарської сировини продовжує спричиняти серйозні суперечки серед дослідників і споживачів. Серед позитивних аргументів - підвищена врожайність, екологічні переваги, захист від шкідників. З іншого боку - непевність частини споживачів у безпечності нових технологій.

Теоретично негативний вплив, наприклад, трансгенних рослин на інші організми можливий через наявність у організмі рослин біологічно активних речовин (інсектициди, фунгіциди та ін.). Вплив цих речовин може бути прямої або опосередкованої дії через трофічні ланцюги. Однак до сьогодні достовірних експериментальних даних про негативний вплив трансгенних рослин, стійких до шкідників, на нецільові організми не отримано.

Мал. 57.1. Золотий рис (генетично модифікований сорт, який містить багато бета-каротину) порівняно зі звичайним рисом

Також за 30 років досліджень не було виявлено достовірних експериментальних даних щодо негативного впливу ГМО на тих, хто споживав їх у їжу.

У Європі модифіковані рослини сої та кукурудзи для виготовлення харчових продуктів дозволено з 1997 року, а харчові ферменти, добавки, одержані в результаті генної інженерії, використовують понад двадцять років. Слід відмітити, що ГМО-продукти є дешевшими, ніж продукти звичайної селекції, і можуть містити корисні для людей сполуки. Так, генетично модифікований сорт рису (золотий рис) містить значну кількість бета-каротину (мал. 57.1).

Застосування в наукових дослідженнях

Генетична інженерія надзвичайно широко використовується в сучасній біології та медицині. Вона стала одним з головних інструментів як науки, так і виробництва. У наукових дослідженнях генетична інженерія дозволяє цілеспрямовано "вимикати" потрібні гени. Це допомагає досліджувати їхні функції. Також можна вводити в організм ген, якого він не мав раніше, і попередньо тестувати наслідки застосування нових технологій.

Важливі результати з допомогою цієї методики можна отримати в галузі аналізу шляхів реалізації генетичної інформації. Більшість генів еукаріотів можуть синтезувати кілька варіантів білків, і розібратися в роботі цього механізму можна тільки за допомогою генетичної інженерії.

Виробництво лікарських препаратів

Без генетично модифікованих організмів, які виробляють лікарські препарати, наразі важко уявити сучасну медицину. Деякі препарати просто неможливо отримати в інший спосіб. Використовують такі ліки вже досить давно. З 1982 року розпочалося масове застосування інсуліну, виробленого генетично модифікованою бактерією. Ген людського інсуліну згадуваній бактерії дістався штучно. До цього в лікуванні діабету використовували інсулін свиней, який часто спричиняв ускладнення й алергічні реакції.

Крім інсуліну, за допомогою генетично модифікованих організмів виробляють гормон росту, інтерферон, препарати для лікування інфаркту міокарда, препарати для лікування муковісцидозу, низки форм раку та інших захворювань.

Активно використовують технології генетичної інженерії для діагностики захворювань. Діагностувати таким чином можна інфекційні, спадкові захворювання, а також різні форми раку.

Ця діагностика ґрунтується на розпізнаванні специфічних ділянок нуклеїнових кислот - ДНК або РНК. Такий метод має дуже велику чутливість і високу надійність.

Генна терапія - це сукупність технологій, яка забезпечує внесення змін у генетичний апарат соматичних клітин людини. Головне її призначення - лікування спадкових захворювань. Основна ідея - замінити дефектний ген у клітинах на нормальний. Для цього з організму спочатку виділяють клітини, вводять у них здоровий ген і поміщають клітини назад (мал. 57.2). Таку терапію проводять, наприклад, для гена тимідинкінази у людей з тяжкою формою імунодефіциту.

Мал. 57.2. Схема генної терапії

Генна терапія вже має приклади успішного застосування, але поки що всі ці дослідження проводять як експериментальні. Адже технологія є складною й потребує докладного вивчення можливих ризиків і негативних наслідків.

Використання в сільському господарстві

У сільському господарстві генетично модифіковані рослини в комерційних масштабах використовують з 1994 року. Основний напрям використання - отримання рослин з підвищеною стійкістю до захворювань, шкідників або природних умов. Важливим напрямом є також отримання плодів з покращеною здатністю до зберігання. А найбільш перспективним напрямом використання у тваринництві є отримання молока від генно модифікованих тварин. Це молоко може містити дорогі або рідкісні білки, які застосовують у медицині, але які неможливо виробити за допомогою бактерій.

Першу успішну генну терапію для людини було проведено 14 вересня 1990 року. Із цього ж року почав виходити журнал "Генна терапія людини".

Найбільш перспективними напрямами використання генетичної інженерії в сучасній біотехнології й медицині є виробництво лікарських препаратів, генна терапія, діагностика захворювань і виробництво сільськогосподарської продукції. Трансгенні організми можуть мати велике значення для підвищення ефективності сільського господарства та під час досліджень у галузі молекулярної біології. За 30 років досліджень не було отримано достовірних даних щодо негативного впливу ГМО на людину та інші види живих організмів.

1. Як досягнення генетичної інженерії використовують: а) у наукових дослідженнях; б) у медицині; в) у сільському господарстві? 2. Які переваги порівняно з класичною селекцією має технологія отримання ГМО? 3. Порівняйте технології класичної селекції і технології створення ГМО. 4*. Які біологічні та екологічні проблеми можуть виникнути через використання ГМО? 5*. Які морально-етичні проблеми можуть виникнути під час використання технологій генетичної інженерії? 6*. Чи може людство обійтися без використання технологій генетичної інженерії? Відповідь обґрунтуйте.

Урок №65. Тема: Традиційні напрямки біотехнологій .

Мета: розглянути основні напрямки сучасної біотехнології, з'ясувати їх значення для суспільства та перспективи розвитку.

" XXI століття - золоте століття біології"

Без знань цієї науки люди ніколи б не отримали такі продукти як хліб, сир, вино. Невідомі людству залишилися б вітаміни та антибіотики.

- Спробуйте здогадатися, про яку науку йдеться мова? Проблемне запитання: (Біотехнологія) перегляд відеоуроку.

Біотехнологія - наука про використання біологічних об'єктів і хіміко-біологічних процесів у промисловому виробництві, с/г, енергетиці та медицині.

1. Методи біотехнології

1. Завдання біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

2. Досягнення біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

Усім успіхів та здоров'я!

Урок №64. Тема уроку: "Введення в культуру рослин. Одомашнення тварин . Селекція."

Виконайте завдання (заповніть письмо таблиці) в підручнику на стор.263 і стор. 267.

ПЛАН * Селекція як прикладна галузь біології * Методи селекції * Штучний добір * Гібридизація, системи гібридизації * Штучний мутагенез та методи генної

-привернути увагу громадськості до екологічної ситуації, стану навколишнього середовища;

-навчитися встановлювати причини погіршення стану довкілля та прогнозувати його наслідки;

-виховувати відповідальне ставлення до природи і свого здоров'я;

-мотивувати необхідність поведінкової діяльності щодо покращення стану довкілля.

-зібрати і обробити інформацію про антропогенний та техногенний вплив на екосистеми;

- ознайомитися із найпростішою методикою проведення спостережень та дослідів у природі;

-формувати вміння теоретично обгрунтовувати зібраний матеріал;

-навчитися виконувати проектно-дослідницьку діяльність;

-набути навиків самостійної роботи з великими об'єктами інформації;

-розробити форму представлення результатів проекту;

-привернути увагу батьків і громадськості до екологічно чистого мікрорайону школи.

-збір і уточнення інформації;

Саме тому епіграфом нашого уроку будуть такі слова: " Природа, в якій вам, молодим, доведеться жити, забруднюється, піддається руйнуванню, знищується. Чи багатьом із вас пощастило бачити прозору річкову воду, чистий пісок, насолоджуватися тишею без ревіння моторів, дихати чистим повітрям без домішок бензину, мазуту, пестицидів? Ваше майбутнє може стати жахливим, якщо не почати негайно лікувати цю проказу. Настав наш час діяти." (Гарун Тазієв)

Проблемне питання . В зоопарку міста Лейпцига (Німеччина) відвідувачів зустрічає напис на клітці "Найстрашніший звір у світі" і в ній лише дзеркало. Чому? Кого бачать люди?

(Про людину, тому що людина не завжди правильно поводиться, порушує закони екології, цілісність природних екосистем, забруднює навколишнє середовище, змінює умови існування живих організмів, що призводить до різних порушень екологічної рівноваги і навіть екологічних лих і катастроф. Людина повинна навчитися грамотно господарювати на землі.) Чому людину назвали найстрашнішим звіром у світі?

- Сьогодні ми на перше місце поставимо людини і головне питання семінару: вплив людини на навколишнє середовище і як середовище впливає на неї.

А далі на основі підготовлених і прослуханих матеріалів нам належить проаналізувати різні екологічні ситуації, передбачити наслідки, знайти вихід з цих ситуацій.

- Підберіть інформацію в Інтернеті та інших друкованих виданнях, проаналізуйте, систематизуйте по темах.

Урок №62. Тема: Захист і збереження біосфери, основні заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Урок № 61. Тема: Біосфера як цілісна система.

Мета: розглянути особливості кругообігу речовин і потоку енергії в екосистемах та вплив людської діяльності на ці процеси, порівняти продуктивність різних екосистем; розвивати навички аналізу й синтезу інформації; виховувати розуміння єдності всього живого на нашій планеті.

Біосфера - екологічна система, межі якої зумовлені життєдіяльністю організмів.

Жива речовина виконує такі функції:

У біосфері відбувається постійний кругообіг елементів, які переходять від організму до організму, у неживу природу і знову до організму.

Кругообіг Оксисену. Оксиген поширений у живих організмах у складі хімічних сполук, а в атмосфері він представлений двома простими речовинами - киснем O2 і озоном O3. Кисень потрапляє в атмосферу внаслідок фотосинтезу, коли виділяється як побічний продукт фотохімічної реакції. Озон утворюється у верхніх шарах атмосфери внаслідок поглинання киснем ультрафіолетового випромінювання Сонця. Живі організми використовують кисень у процесі дихання для окиснення органічних сполук до карбон(ІУ) оксиду й води, які потім знову можуть використовуватися у процесі фотосинтезу.

Кругообіг Карбону. Природні сполуки, до складу яких входить Карбон, постійно зазнають змін, унаслідок яких здійснюється кругообіг Карбону. Важлива роль у кругообігу Карбону належить карбон(IV) оксиду, який входить до складу атмосфери. Цей газ надходить в атмосферу внаслідок багатьох процесів -виверження вулканів, горіння палива, розкладання вапняку, дихання живих організмів, процесів бродіння і гниття. З повітря СO2 у значних кількостях поглинається наземними рослинами та фітопланктоном Світового океану. Процес поглинання СO2 відбувається тільки на світлі - фотосинтез, унаслідок якого утворюються органічні сполуки, що містять Карбон. Із рослин, які поїдаються тваринами, Карбон переходить у тваринні організми. Тварини виділяють Карбон у вигляді вуглекислого газу під час дихання. Рослини і тварини з часом відмирають, починають гнити, окислюватись і частково перетворюватися на СO2, що повертається у повітря й знову поглинається рослинами. А частково рослинні та тваринні рештки у ґрунті перетворюються на горючі копалини - кам'яне вугілля, нафту, природний газ. Горючі копалини використовують як паливо, внаслідок згоряння якого СO2 знову повертається в атмосферу.

Урок 59. Тема: Структура екосистем та їх властивості.

- Опрацюйте презентацію та параграф, зробіть конспект, випишіть основні поняття

-Розв'яжіть задачу:
Задача . Маса сіна з 1 м2 лугу становить 200 г, а з вико-вівсяного поля - 500г. Використавши правило екологічної піраміди, визначте, яка площа лугу необхідна, щоб прогодувати протягом року одну людину масою 52 кг (із них 63% становить вода), якщо ланцюг живлення має вигляд: трава → корова → людина. Яка площа вико-вівсяного поля необхідна для цього?

2. Опрацюйте презентацію та теоретичний матеріал який поданий нижще.

3. Занотуйте тему уроку, терміни та схеми.

Як ми ємо , що кожна жива істота займає певну нішу в природі та виконує певні функції, підтримуючи рівновагу в екосистемі.

Вам відомо, як пристосовані тварини до проживання у водному, наземно-повітряному середовищі й у ґрунті. Але місця проживання тварин в одному й тому ж середовищі можуть суттєво відрізнятися за зволоженістю, температурою, освітленістю, а також за тим, які організми живуть поряд.

Екологічні фактори - всі складові навколишнього середовища, що впливають на стан і властивості організмів.

За походженням екологічні фактори поділяють на:

Чинниками неживої природи, або абіотичними чинниками, є світло, температура, вологість, рельєф, вітер, тиск тощо.

В організм тварин вода потрапляє через травний тракт у видів, що п'ють воду; завдяки використанню води, що міститься у продуктах харчування (гризуни, антилопи, американський кенгуровий пацюк); проникненню води через шкірні покриви (жаби); використанню метаболічної води, яка утворюється під час окиснення жирів (верблюди, гризуни, комахи). Втрата води відбувається з випаровуванням через шкірні покриви, з диханням, із сечею та екскрементами.

Більшість тварин - мешканців пустель можуть жити без води, отримуючи її з їжею або на безводний період відкладаючи багато жиру, під час окиснення якого в організмі утворюються молекули води; деякі впадають у літню сплячку (гризуни, черепахи). Багато мешканців пустель рятуються від спеки і втрати вологи, ховаючись на день у норах. Великі ссавці пустель (сайгак, кулан) можуть здійснювати міграції на далекі відстані в пошуках води.

Пристосування верблюдів до середовища існування

Ці ссавці добре пристосовані до життя в суворій і безводній місцевості. Густе хутро призначене для захисту від денної спеки і нічного холоду. На кожній нозі є по два пальці, широка м'яка підошва пристосована для ходіння по піску та дрібному камінню. Пальці у верблюдів озброєні грубими зроговіннями, схожими на нігті (а не копита, як у багатьох інших родів оленеподібних).

Верблюди не пітніють і втрачають малу кількість рідини з випорожненнями. Волога, яка при диханні виділяється з ніздрів, збирається в особливій складці і потрапляє в рот. Верблюд може довго обходитися без води, втрачаючи при цьому до 40 % маси тіла. Діставшись до води, тварина, щоб поповнити запас рідини, може відразу випити до ста літрів.

Одним зі специфічних пристосувань верблюда до життя в пустелі є горби, що являють собою жирові відкладення. Існує досить поширена думка, ніби верблюд може отримувати воду завдяки окисненню жиру, який міститься в горбах. Але справа в тому, що при диханні організм втрачає більше вологи, ніж утворюється при окисненні жирів. Насправді верблюди просто дуже добре переносять зневоднення. Верблюди здатні обходитися без води до двох тижнів, а без їжі - до місяця. Справжнє призначення горбів полягає в іншому: вони служать своєрідним "дахом", що захищає спину верблюда від палючого сонця. Крім того, концентрація всіх жирових запасів організму на спині сприяє кращій тепловіддачі. Верблюди також є добрими плавцями, незважаючи на те, що більшість з них ніколи не бачили жодної водойми.

До них належать впливи живих істот одна на одну, що формуються й виникають як взаємовідносини в популяціях. Це взаємодопомога, паразитизм, конкуренція тощо.

Чинники людської природи, або антропічні , - це чинники, пов'язані з діяльністю людини, яка впливає на стан довкілля.

Наприклад, вирубування лісів, обробіток земель, висушування боліт може суттєво змінити умови всього середовища існування.

2. Закон оптимуму Будь-який екологічний фактор може сприйматися організмом позитивно і негативно, залежно від дози. Найбільш сприятлива доза екологічного фактора, під дією якої вид (чи організм) проявляє максимум життєдіяльності, є оптимальною дозою. Екологи вже давно зазначили, що кожному організмові властива своя оптимальна доза того чи іншого фактора. У цьому полягає однин з аксіоматичних законів екології - закон оптимуму

Живих організмів на нашій планеті дуже багато. Вони відрізняються розмірами, способом живлення, а також місцями проживання. Ці місця називають середовищами існування.

Живі організми населяють чотири основні середовища існування: наземно-повітряне, водне, ґрунтове, а також організмове, тобто тіло інших істот.

Наземно-повітряне середовище за своїми умовами найрізноманітніше. Провідна роль серед факторів неживої природи тут належить освітленню, температурі, вологості, газовому складу атмосфери. Відповідно до цих факторів рослини і тварини мають різноманітні пристосування. Наприклад, серед рослин є добре відомі всім кактуси, у яких листки перетворилися на колючки, стебло товсте і м'ясисте. Кактуси мають добре розвинену кореневу систему, дуже щільну і міцну оболонку, якою вкрите стебло.

повітряного середовища пристосувався кактус таким чином? Проблемне запитання: - Як ви думаєте, до яких умов наземно- ( пристосування до життя при дії високих температур і невеликої кількості

водному середовищі існування провідна роль належить температурі, освітленню, тиску, газовому складу, солоності води, рельєфу дна тощо.

Якщо ви колись пірнали з аквалангом або дивилися підводні зйомки по телевізору, то, звісно, пам'ятаєте, що підводні рослини і водорості найкраще ростуть на невеликій глибині, куди добре проникають сонячні промені. І що далі ви просуваєтесь у глибину, тим темніше стає іменше трапляється рослинність, а потім зовсім зникає.

це верхній родючий шар літосфери (твердої оболонки Землі), утворений внаслідок життєдіяльності різних організмів. Ґрунт становить систему порожнин, розміри яких залежать від діаметра механічних часток, що його складають. Ці порожнини заповнені водою або повітрям. Завдяки наявності вологи умови існування дрібних організмів у ґрунті наближаються до подібних у водоймах. Вологість ґрунту завжди вища, ніж вологість повітря, тому різноманітні організми можуть легше переживати там посушливий період.

У ґрунті є значні запаси органічних речовин, що створює кормову базу для різноманітних організмів.

як середовище існування за своїми властивостями істотно відрізняється від інших. Так, якщо на організми, які живуть на поверхні інших істот, впливають різні чинники довкілля, то на організми, що мешкають усередині організму хазяїна, ці чинники діють лише опосередковано. В ролі господарів можуть виступати будь-які організми - від бактерій до високорозвинутих організмів рослин і тварин. Прикладами можуть стати бактерії паразитів, є численні хвороботворні бактерії. Наприклад, рослини-паразити і напівпаразити - омела, повитиця. Серед тварин-паразитів можна назвати різні види плоских і круглих червів, які живуть у внутрішніх органах людини і тварин. Так, печінковий ціп'як живиться в печінці та жовчних протоках корів, свиней, кролів, іноді трапляється й у внутрішніх органах людини. Широкий стьожак і свинячий ціп'як паразитують у кишечнику людини, спричиняючи погане почуття та схуднення. На поверхні тварин паразитують воші та кліщі.

4. Основні форми біотичних взаємозв'язків (Розповідь вчителями з елементами бесіди)

Паразитизм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування і завдає шкоду іншому виду. Наприклад, гриби-трутовики паразитують на деревах, печінковий сисун - у травній системі людини.

Коменсалізм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування, не завдаючи шкоди іншому виду. Коменсалізм може проявлятися у формах кварти-рантства (оселення на поверхні дерев орхідей, рибка гірчак відкладає ікру у черепашку беззубки річкової) чи нахлібництва (жуки живуть у мурашнику та виманюють їжу в мурашок) та ін.

- форма взаємовідносин, при якій сумісне співіснування є корисним та обов'язковим для обох видів і вони не можуть жити самостійно. Наприклад: гриби і водорості, які утворюють лишайники, комахи (терміти, таргани) і джгутикові найпростіші, рак-самітник і актинії та ін.

- форма взаємовідносин, при якій одні організми поїдають інших. Хижаки є серед тварин (леви, тигри), серед рослин (комахоїдні рослини), серед грибів (хижі гриби, які живляться нематодами). Внутрішньовидове хижацтво називають канібалізмом (наприклад, статевий канібалізм серед павуків).

П риродне середовище було, є і буде незмінним партнером людини в їх повсякденному житті. Ми черпаємо із скриньки природи всі наші багатства. Природа, її краса і велич залишаються нашим головним скарбом, нашою святинею, якій непідвладні час, мода... Ми з вами вже вивчили особливості біорізноманіття, прийшов час познайомитися із надорганізмовими біологічними системами. Арабське народне прислів'я говорить, що у краплині води відбивається Всесвіт.

Сучасні екологічні дослідження здійснюються в таких напрямах: вивчення впливу екологічних чинників на організми (факторальна екологія), дослідження екологічних взаємозв'язків на рівні популяцій (популяційна екологія), пізнання закономірностей існування та роз- витку природних угруповань та біосфери в цілому (біогеоценологія, або синекологія). Як окремий розділ екології синекологію було виділено на Міжнародному ботанічному конгресі у 1910 р. Синекологія - це розділ екології, об'єктом і предме- том пізнання якої є екосистеми та їхні внутрішні й зовнішні зв'язки. А що таке екосистеми?

ЕКОСИСТЕМА - це сукупність популяцій різних видів і неживих компонентів середовища, пов'язаних між собою колообігом речовин та енергії.

Прикладами екосистем є широколистий чи сосновий ліс, природне озеро чи штучний ставок, болото.

Їхні межі не завжди є чіткими і розміри бувають різними, але загальна структура та внутрішні зв'язки завжди подібні.

У цих екосистемах виділяють дві складових частини - неживий компонент і живий компонент.

Основною умовою їхнього існування є колообіг речовин та енергії, які пов'язують між собою неживі компоненти середовища та живі організми.

Так, в екосистемі коралового рифу живу частину представляють бактерії, водорості, молюски, коралові поліпи, риби тощо, а неживу - чинники середовища, якими є вода, повітря, пісок, галька, тепло, світло та ін.

Водорості акумулюють енергію світла й нарощують свою масу, тварини живляться рослинами, рештки рослин і тварин споживають бактерії. Ці дрібні істоти в процесі свого існування здійснюють не помітну нам, але дуже важливу для життя екосистем діяльність: вони перетворюють органічні рештки в мінеральні сполуки, які можуть використовувати рослини.

Природні екосистеми характеризуються стійкістю і цілісністю.

Стійкість підтримується завдяки відтворенню кожного з її компонентів.

Цілісність забезпечується в процесі міжвидової взаємодії під дією зовнішнього середовища.

Різноманітність екосистем (складання таблиці)

(мікроекосистеми) (макрроекосистеми)

Екосистеми за походженням

Природні Штучні

Наведіть по 3 приклади організмів, що називають:
Шановні дев'ятикласники! Працюючи і навчаючись в нестандартних карантинних умовах, ми звикаємо до вір туального спілкування, намагаємось зрозуміти один одного. І це здорово! Головне, сьогодні: згуртованість, організованість і оптимізм. Ми продовжуємо надсилати вам навчальні матеріали, які, сподіваємося, допоможуть кращому засвоєнню інформації, розміщеної не тільки в параграфах підручників. Всі розробки навчальних занять для дистанційного навчання продовжую розміщувати на моєму блозі
Підготувати повідомлення на вибір:

Про види екосистем (ліс, болота, пустелі, луги, степи, поля, парки, сади, річка, океан, море).

Про ланцюг живлення, екологічну піраміду.

Тема 6. Еволюція органічного світу (6 уроків)

# data[].attributes.attachment_link.title
Біологія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -http...

# data[].attributes.body
Урок №45. Тема: Міжнародний туризм.
1.Перегляньте  презентацію до уроку на моєму блозі!
2. Попрацюйте з тренувальним тестом на освітній платформі «На урок», тест відкритий до 24 квітня до 16.00 год.
Для цього, відкрийте посилання

Код доступу 275614

Вставте цей код,

відкривши посилання

join.naurok.ua

(обов’язково вказуйте своє прізвище й ім’я повністю, а не прізвизько чи ім'я казкового та ігрового героя!!!! )

# data[].attributes.attachment_link.title
Приєднатися для виконання тесту на сайті "На Урок" (join.naurok.ua)

# data[].attributes.attachment_link.description
✅ Виконання тесту join.naurok.ua. Приєднатися за кодом наданим вчителем для виконання домашнього завдання або тесту у реальному часі. Тести "На Урок".

# data[].attributes.headline
Фізична культура

# data[].attributes.subject
Фізична культура

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Євген Володимирович

# data[].attributes.attachment_link.title
Слабо?Дистанційне навчання на уроці фізичної культури. УРОК №3 Аеробне тренування. На витривалість.

# data[].attributes.headline
Англійська мова

# data[].attributes.subject
Англійська мова

# data[].attributes.body
Тема: "Хто найкращий блогер?"
В підручнику впр.6 a, b. с.199-200
https://learningapps.org/3234512

# data[].attributes.attachment_link.title
Що вони сказали?

# data[].attributes.attachment_link.description
Написати слово, яке тільки-но проспівали.

# data[].attributes.body
тема:Розвязування задач.
Виконати задачі зв збірником.№23.10, 23.16., 23.19., 23.24.          А також розібрати і виконати конспект задач зі збірника на ст.146 ст.144.

# data[].attributes.attachment_link.title
9 клас. Частина І. Роз'вязування задач з теми: "Імпульс. Закон збереження імпульсу"

# data[].attributes.body
Тема: "Крохмаль і целюлоза - природні полімери. Якісні реакції на глюкозу і крохмаль. Лабораторні досліди № 12 "Взаємодія глюкози з купрум (ІІ) гідроксидом"; № 13 "Відношення крохмалю до води (розчинність, утворення клейстеру)"; № 14 "Взаємодія крохмалю з йодом"

# data[].attributes.headline
1. Виконайте завдання вікторини.

# data[].attributes.subject
1. Виконайте завдання вікторини.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Жировецька

# data[].attributes.attachment_link.description
Вибрати правильну відповідь

# data[].attributes.headline
2. Переглянути відеоурок.

# data[].attributes.subject
2. Переглянути відеоурок.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Хмельницький ОІППО

# data[].attributes.attachment_link.title
Хімія 9 клас. Крохмаль, целюлоза

# data[].attributes.body
Урок № 31. Тема: Збереження мистецьких надбань. Подорож незвичними музеями світу
Завдання:
1) Опрацювати  параграф на сторінках 180-185

# data[].attributes.attachment_link.title
10 самых посещаемых музеев Мира

# data[].attributes.headline
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.subject
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.body
Опрацювати параграф 38.
За друкованим зошитом с. 105-106 оформити лабораторні досліди.

# data[].attributes.headline
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.subject
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.body
УРОК 84

Розвиток мовлення. Ділові папери. Заява.
УРОК 85
Тема: Актуальне членування речень у висловлюванні: дане і нове. Повторення вивчених пунктограм у простому і складному реченнях

# data[].attributes.headline
Українська література

# data[].attributes.subject
Українська література

# data[].attributes.body
Тема: Загальнолюдські риси ініціативності, працьовитості, лицарства, благородства, вірності почуттю та обов’язку у романі П.Куліша "Чорна рада"

# data[].attributes.headline
Українська література

# data[].attributes.subject
Українська література

# data[].attributes.body
Тема: Життя і творча діяльність Марка Вовчка.

Марко Вовчок як перекладач

# data[].attributes.headline
Правознавство

# data[].attributes.subject
Правознавство

# data[].attributes.body
Тема уроку: Правоохоронні органи в Україні.
Опрацювати витяг із Закону України  "Про Національну поліцію" сторінка -179 -183.
Завдання 6, 7, 8 - ст.178 виконати в робочому зошиті

# data[].attributes.attachment_link.title
Національна поліція України

# data[].attributes.attachment_link.description
Офіційний канал Національної поліції України. 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10 тел.: +380 44 254 93 33 Офіційний веб-сайт - www.npu.gov.ua Офіційне предст...

# data[].attributes.body
Розв'язування компетентнісних задач

# data[].attributes.headline
Фізична культура

# data[].attributes.subject
Фізична культура

# data[].attributes.body
1. Виконати загальнорозвивальні вправи з м’ячем: ТУТ

2. Виконати стрибкові вправи: ТУТ

3. Техніка подачі м’яча однією рукою знизу: ТУТ

# data[].attributes.body
тема: Розвязування задач
Виконати задачі за збірником №23.3. 23.6. 23.8

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Андрієнко

# data[].attributes.attachment_link.title
Закон збереження імпульсу. Розв'язування задач

# data[].attributes.body
тема: Поворот.
Опрацювати п.21, виконати №954, 957,960, 961.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Математика Стас Дмитрович Вольвач

# data[].attributes.attachment_link.title
5.21. Поворот. Геометрія 9 Істер  Вольвач С. Д.

# data[].attributes.body
Тема: Паралельне перенесення.
опрацювати П.22, виконати впраи №975, 977, 983,985, 987.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Математика Стас Дмитрович Вольвач

# data[].attributes.attachment_link.title
5.22. Паралельне перенесення. Геометрія 9 Істер  Вольвач С. Д.

# data[].attributes.body
тема:Розвязування задач за темою: "Застосування законів збереження енергії та імпульсу в механічних явищах". Виконати задачі разом з викладачем.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Андрієнко

# data[].attributes.attachment_link.title
Закон збереження імпульсу. Розв'язування задач. 9 клас

# data[].attributes.body
Тема: "Застосування вуглеводів, їхня біологічна роль"
1. Переглянути на опрацювати презентацію (в робочий зошит занотуйте, те що для вас було нове)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вуглеводи: глюкоза, сахароза, крохмаль, целюлоза. Молекулярні формули, фізичні властивості, поширення і утворення в природі. Крохмаль і целюлоза - природні полімери. Застосування вуглеводів, їхня біологічна роль.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Туровець Олександр Антонович

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація "Вуглеводи" 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
Вуглеводи: глюкоза, сахароза, крохмаль, целюлоза. Молекулярні формули, фізичні властивості, поширення і утворення в природі. Крохмаль і целюлоза - природні полімери. Застосування вуглеводів, їхня біологічна роль.

# data[].attributes.headline
2. Підготуйте один з перерахованих нижче проєктів.

# data[].attributes.subject
2. Підготуйте один з перерахованих нижче проєктів.

# data[].attributes.body
Проєкт №1. "Дослідження хімічного складу їжі".
Проєкт №2. "Хімічний склад жувальних гумок".
Проєкт №3. "Хімічний склад засобів догляду за ротовою порожниною".

# data[].attributes.headline
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.subject
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.body
В зошиті з друкованою основою виконати самостійну роботу, с. 107-108.

# data[].attributes.headline
Англійська мова

# data[].attributes.subject
Англійська мова

# data[].attributes.body
Тема: "Unique City" (Унікальне місто).
Виконати письмово впр.3, с.204 та впр 6 с.205 в підручнику
Робочий зошит впр.2-3 с.91-92
Наступне завдання опрацювати

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дяків  Ольга

# data[].attributes.attachment_link.title
Гра-вікторина стежками Великої Британії

# data[].attributes.attachment_link.description
Гра-вікторина

# data[].attributes.headline
Українська мова

# data[].attributes.subject
Українська мова

# data[].attributes.body
Розвиток мовлення. Аналіз контрольного твору (впр.386 с.190)

# data[].attributes.headline
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.subject
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.body
1-й Контрольна робота  №7 (тест).
Складне багатокомпонентне речення з різними видами сполучникового і безсполучникового зв’язку. Лінгвістика тексту
2-й Тема: Узагальнення і систематизація вивченого у 5-9 класах. Звуки мови й знаки письма. Вимова голосних і приголосних звуків.

# data[].attributes.headline
Українська література

# data[].attributes.subject
Українська література

# data[].attributes.body
Тема: Продовження теми народного життя в повісті «Інститутка». Антилюдяна суть кріпосництва та солдатчини.

# data[].attributes.headline
Зарубіжна література

# data[].attributes.subject
Зарубіжна література

# data[].attributes.body
Тема. Рей Дуглас Бредбері. Роман-антиутопія "451 за Фаренгейтом". Тривога за майбутнє суспільства у творі.
Перегляньте презентацію "Пророк космічної ери. Р. Д.Бредбері"
Фільм "451 за Фаренгейтом"
Актуальність книги для ХХІ ст.
Виконайте тест
(ви будете мати можливість пройти цей тест до 02.05)

# data[].attributes.headline
Зарубіжна література

# data[].attributes.subject
Зарубіжна література

# data[].attributes.body
Тема. Провідні мотиви роману-антиутопії  Р. Д. Бредбері "451 за Фаренгейтом" - книги, пожежі, тотальний контроль, інакомислення тощо.
Завдання: скласти ПАСПОРТ твору.

# data[].attributes.attachment_link.title
Аналіз роману "451 градус за Фаренгейтом"

# data[].attributes.headline
Англійська мова

# data[].attributes.subject
Англійська мова

# data[].attributes.body
Урок граматики.
Present and Past Simple Passive.
Впр. 1.с.210 (підручник)
РЗ впр.5 с.93https://learningapps.org/3234512

# data[].attributes.attachment_link.title
Що вони сказали?

# data[].attributes.attachment_link.description
Написати слово, яке тільки-но проспівали.

# data[].attributes.body
Розв’язування компетентнісних задач

# data[].attributes.headline
Англійська мова

# data[].attributes.subject
Англійська мова

# data[].attributes.body
Урок граматики
Present and Past Simple Passive
Впр.1.с.210 (Підручник)
РЗ впр.5 с.93
Наступне завдання опрацювати

# data[].attributes.attachment_link.title
Що вони сказали?

# data[].attributes.attachment_link.description
Написати слово, яке тільки-но проспівали.

# data[].attributes.headline
алгебра 2 уроки

# data[].attributes.subject
алгебра 2 уроки

# data[].attributes.body
тема: Початкові відомості про статистику, способи подання данних та їхньої обробки.
1Предивитись відео.
2. Опрацювати п.24.
3. виконати вправи№993, 996,
998, 1000

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Математика Стас Дмитрович Вольвач

# data[].attributes.attachment_link.title
4.24. Початкові відомості про статистику. Статистичні дані. Алгебра 9 Істер  Вольвач С. Д.

# data[].attributes.body
тема.Розвязування задач.Опрацювати і зрозуміти розвязанні задачі.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Андрієнко

# data[].attributes.attachment_link.title
Закон збереження енергії. Розв'язування задач

# data[].attributes.body
тема:Розвязування задач.
Виконати задачі за збірником 23.18, 23.13 , 23.23.

# data[].attributes.attachment_link.title
9 клас. Частина ІІ. Роз'язування задач з теми: "Імпульс. Закон збереження імпульсу"

# data[].attributes.headline
Всесвітня історія

# data[].attributes.subject
Всесвітня історія

# data[].attributes.body
Тема: Освіта, наука, технічний прогрес і культура в період «довгого» XIX століття

1. Опрацювати матеріал в підручнику на ст. 202 – 210.

2. Всеукраїнська школа онлайн: bit.ly/USO9class (переглянте урок за 30.04)

# data[].attributes.headline
Всесвітня історія

# data[].attributes.subject
Всесвітня історія

# data[].attributes.body
Тема: Освіта, наука, технічний прогрес і культура в період «довгого» XIX століття

1. Опрацювати матеріал в підручнику на ст. 202 – 210.

2. Всеукраїнська школа онлайн: bit.ly/USO9class (переглянте урок за 7.05)

# data[].attributes.headline
Історія України

# data[].attributes.subject
Історія України

# data[].attributes.body
Тема: Архітектура та образотворче мистецтво

1.  Всеукраїнська школа онлайн: bit.ly/USO9class (переглянте урок за 27.04)

# data[].attributes.headline
Історія України

# data[].attributes.subject
Історія України

# data[].attributes.body
Тема: Практичне заняття

1.    Скласти історичний портрет мецената, діяча української науки та мистецтва другої половини  XIX – на початку XX ст.

2.    Всеукраїнська школа онлайн: bit.ly/USO9class (переглянте урок за 28.04)

# data[].attributes.headline
Історія України

# data[].attributes.subject
Історія України

# data[].attributes.body
Тема: Практичне заняття

1.  Наш край другої половини  XIX – на початку XX ст.

2.  Всеукраїнська школа онлайн: bit.ly/USO9class (переглянте урок за 4.05)

# data[].attributes.headline
Трудове навчання

# data[].attributes.subject
Трудове навчання

# data[].attributes.body
Тема: Комплексний вирів. Виготовлення фартуха, рукавиці та прихватки

1.    Технологічний процес виготовлення виробу.

2.    Технологія оздоблення виробу.

3. https://www.youtube.com/watch?v=Fz4RErmjo84

# data[].attributes.headline
Трудове навчання

# data[].attributes.subject
Трудове навчання

# data[].attributes.body
Тема: Комплексний вирів. Виготовлення фартуха, рукавиці та прихватки

1.    Правила безпечної роботи.

2.    Технологічний процес виготовлення виробу. Оздоблення виробу.

3.https://www.youtube.com/watch?v=3-BjUyjSukM

# data[].attributes.body
Урок № 61.Тема: Біосфера як цілісна система.
Виконайте наступні завдання:

1.  Перегляньте відео.

2. 2. Дайте відповіді письмово:

1.     Що таке біосфера?

2.     Назвіть функції живої речовини Землі.

3.     Охарактеризуйте колообіг Карбону.

4.     Сформулюйте колообіг Оксигену.

5.     Яка роль організмів у перетворенні оболонок Землі?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Достовірність й корисність будь-якого експерименту визначаються придатністю обраного матеріалу.

1. Опрацюйте теоретичний матеріал на моєму блозі.

2. Випиши в зошит Основні поняття й ключові терміни: Гібридологічний метод. ЗАКОН ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ. ЗАКОН РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Пригадайте! Що таке схрещування?

Поміркуйте!

Горох посівний (Pisum sativum) - однорічна трав'яниста рослина родини Бобові, що часто слугує об'єктом наукових досліджень. Горох посівний став найдавнішим модельним організмом у генетиці, його використовують в екології для вивчення можливостей рослин щодо пошуку води, здатності використовувати звуки для росту в напрямку води, у космічній біології для дослідження росту в умовах невагомості та ін. Які особливості гороху посівного як модельного організму?

ОПРАЦЮЙТЕ ЗМІСТ ДАНОЇ ТЕМИ УРОКУ!!!

Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак?

Свої дослідження з гібридизації рослин Грегор Йоганн Мендель (1822-1884) розпочав ще в 1856 р. Основні ж закономірності спадковості було сформульовано ним в 1865 р. і опубліковано в праці "Досліди над рослинними гібридами".

Основою для формулювання законів спадковості стали багаторічні досліди з схрещування гороху посівного (Pisum sativum), який виявився ідеальним об'єктом досліджень. Порівняно з іншими видами горох має низку переваг: 1) різноманіття сортів, що різняться контрастними (альтернативними) проявами ознак (наприклад, жовте й зелене забарвлення насінин); 2) нескладне вирощування; 3) самозапилення та перехресне запилення, що зумовлюють можливість штучного схрещування; 4) чітке успадкування ознак. Г. Мендель для досліджень виділив у гороху посівного серед різноманіття його ознак й їхніх проявів лише сім головних:

1 - поверхню насіння; 2 - забарвлення насіння; 3 - забарвлення квіток; 4 - розташування квіток на пагоні; 5 - довжину стебла; 6 - форму бобів; 7 - забарвлення бобів (іл. 82).

Іл. 82. Ознаки гороху посівного, що їх було виділено Г. Менделем для досліджень спадковості

Другою особливістю досліджень Г. Менделя було те, що він обирав для дослідів організми, які належали до чистих ліній, тобто організми, в яких у ряді поколінь не спостерігалось розщеплення ознак під час самозапилення. Іншими словами, в рослин, які виростали з жовтого насіння, дозрівали лише жовті насінини, а в рослин із зелених насінин - лише зелені.

В юності Г. Менделя дуже цікавила фізика, він вивчав математику й особливо такі її розділи, як теорія ймовірностей й статистика. Все це дало змогу науковцеві правильно організувати наукове дослідження, обов'язковими умовами якого є: 1) скрупульозне планування усіх дослідів; 2) суворе дотримання всіх методик; 3) точна реєстрація експериментів і фіксування отриманих результатів; 4) отримання достатньої для статистичної обробки кількості даних.

Усі ці умови стали основою гібридологічного методу дослідження спадковості, що його започаткував саме Г. Мендель. Гібридологічний метод - це схрещування батьківських особин і вивчення нащадків-гібридів з метою визначення особливостей успадкування тих чи інших ознак й властивостей.

Отже, аспекти організації експериментів, започатковані Г. Менделем, є необхідними умовами проведення будь-якого наукового дослідження.

Як відбувається успадкування ознак під час моногібридного схрещування особин?

Свої дослідження Г. Мендель розпочав з моногібридного схрещування, за якого батьківські особини різняться проявами однієї ознаки (іл. 83). Для дослідів було взято рослини чистих ліній із жовтим й зеленим забарвленням насіння. У першому поколінні нащадків усі горошини завжди були лише жовтого кольору. Явище переважання в гібридів першого покоління проявів ознаки одного з батьків Мендель назвав домінуванням ознак (від лат. dominancio - панування), прояв ознаки в гібридів першого покоління - домінантним, а той, що не проявився, - рецесивним (від лат. recessus - відступ). Одноманітність першого гібридного покоління та виявлення в гібридів лише домінантного прояву ознаки в сучасній генетиці називається першим законом Менделя, або ЗАКОНОМ ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ:

Під час моногібридного схрещування батьківських особин, що різняться проявами однієї ознаки, в потомстві спостерігаються лише домінантні прояви ознаки, й усі нащадки будуть одноманітними як за генотипом, так і за фенотипом.

Іл. 83. Схема моногібридного схрещування

При схрещуванні гетерозиготних гібридів першого покоління між собою в другому поколінні з'являються особини як з домінантними, так і з рецесивними станами ознак, тобто виникає розщеплення в певних відношеннях. Розщеплення ознак - явище появи обох проявів ознаки у гібридів другого покоління (F2), отриманих від схрещування гетерозиготних особин. Так, у дослідах Менделя із 8023 жовтих насінин гороху, отриманих у другому поколінні, було 6022 жовтих і 2001 зелених. Узагальнюючи фактичний матеріал, Мендель дійшов висновку, що у другому поколінні 75 % особин мають домінантний прояв ознаки, а 25 % - рецесивний (розщеплення 3 : 1).

Ця закономірність отримала назву другого закону Менделя, або ЗАКОНУ РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Під час моногібридного схрещування двох гібридів першого покоління, які є гетерозиготами, в потомстві спостерігаються розщеплення за фенотипом 3 : 1 і за генотипом 1 : 2 : 1.

Отже, основними закономірностями, що пояснюють успадкування проявів ознаки, є перший та другий закони Менделя.

Якими є основні взаємодії алельних генів?

Основними видами взаємодії алельних генів є повне домінування, неповне домінування, кодомінування та множинний алелізм.

Повне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму домінантний алель (А) повністю пригнічує дію рецесивного (а). У результаті такого впливу в гетерозигот спостерігається домінантний прояв ознаки. Прикладом цієї форми взаємодії є успадкування кольору плодів у томата, довжини стебла в гороху та ін.

Неповне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму (Аа) домінантний алель (А) не повністю пригнічує рецесивний алель (а), внаслідок чого проявляється проміжний стан ознаки. За повного домінування розщеплення за генотипом і фенотипом збігається й становить 1 : 2 : 1. Прикладами ознак, які успадковуються за неповним домінуванням, є: форма волосся людини (кучеряве, хвилясте й пряме), забарвлення пір'я курей (чорне, зозулясте й біле), забарвлення квітів нічної красуні (червоне, рожеве й біле) та ін. (іл. 84).

Іл. 84. Приклади повного (1) і неповного (2) домінуванння

Множинний алелізм - це явище, за якого ознака в популяції визначається не двома, а декількома алелями. Множинні алелі виникають внаслідок мутації одного гена в різних особин. Так, у людини три алельні гени (їх позначають I0, ІА, ІВ) в різних поєднаннях визначають 4 групи крові за системою АВ0. Серії множинних алелей визначають також забарвлення хутра в лисиць, колір шерсті гімалайського кролика. У мухи дрозофіли відома серія алелів за геном забарвлення очей, що складається з 12 варіацій: червона, коралова, вишнева, абрикосова, біла та ін.).

Кодомінування - це взаємодія алельних генів, за якої у фенотипі організму проявляються обидва алелі гена. За типом кодомінування в людини успадковується четверта група крові (генотип ІАІВ).

Отже, між алельними генами за участі їхніх функціональних продуктів постійно відбуваються різного роду взаємодії.

ДІЯЛЬНІСТЬ

3. Практична робота 2 (початок)

Розв'язування типових вправ з генетики. Моногібридне схрещування

Мета: закріпити знання І та ІІ законів Менделя; формувати уміння розв'язувати вправи з генетики на моногібридне схрещування з повним домінуванням, неповним домінуванням та явищем множинного алелізму.

Зразок розв'язування вправи з генетики

Вправа. У томатів червоне забарвлення плодів домінує над жовтим. Гомозиготна червоноплідна рослина схрещується з жовтоплідною. Який колір плодів матимуть нащадки?

Відповідь: всі нащадки будуть червоноплідними за фенотипом й гетерозиготами за генотипом.

Задачі з генетики для самостійної роботи

Вправа 1. У разі схрещування чистої лінії мишей з коричневою шерстю з чистою лінією мишей із сірою шерстю отримують нащадків з коричневою шерстю. Від схрещування F1 отримують коричневих і сірих мишей у співвідношенні 3 : 1. Поясніть результати схрещувань.

Вправа 2. Наявність пігменту у волоссі людини домінує над альбінізмом. Чоловік і дружина - гетерозиготні за пігментацією волосся. Чи можливе народження в них дитини з альбінізмом?

Вправа 3. У людини вміння володіти переважно правою рукою - домінантна ознака, лівою - рецесивна. Чоловік-правша, мати якого була лівшею, одружився з жінкою-правшею, батько якої лівша. Яка ймовірність народження дитини-лівші?

Вправа 4. При схрещуванні чорного півня з білою куркою всі курчата були строкатими. В другому поколінні отримано: 24 строкатих, 12 чорних і 10 білих. Яким буде потомство від схрещування: а) строкатих курей з чорними півнями; б) строкатого півня з білою куркою?

Вправа 5. Червоноквіткову форму нічної красуні схрестили з білоквітковою. Яким буде потомство від схрещування гібридів першого покоління з білоквітковою рослиною у разі неповного домінування?

Вправа 6. У батька за системою АВ0 І група крові, у матері - ІІІ група. Які групи крові можуть бути у їхніх дітей, якщо мати гетерозиготна за цією ознакою?

Завдання "Нечуйвітер, партеногенез й закони Менделя"

У свій час професор ботаніки з Мюнхена К. Негелі порадив Г. Менделю повторити досліди на інших видах. Мендель шанобливо погодився з цим. Але у дослідах на нечуйвітрі, а згодом і на бджолах Г. Мендель не отримав підтвердження відкритих ним фундаментальних законів спадковості. Поясніть, чому.

4. ОБЕРИ ЗАВДАННЯ СВОЇХ МОЖЛИВОСТЕЙ ТА ВИКОНАЙ ПИСЬМОВО!

1. Що таке гібридологічний метод? 2. Назвіть переваги гороху посівного як об'єкта генетичних досліджень. 3. Сформулюйте перший закон Менделя. 4. У чому суть другого закону Менделя? 5. Назвіть основні взаємодії алельних генів.

7. Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак? 8. Як відбувається успадкування ознак при моногібридному схрещуванні особин? 9. Якими є основні взаємодії алельних генів?

10. Чому закони Менделя мають статистичний характер?

19.01.2021 р.Увага!!! урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі.

1. Виконати тест " Збереження та реалізація спадкової інформації"

Код доступу 2030611 скористайся цим кодом, відкривши посилання join.naurok.ua

3. Переглянути відео до уроку " Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі. Закони Менделя" .

-Завдання для всього класу §28 опрацювати. Індивідуальне завдання.

-Підготувати повідомлення про Ґреґора Менделя та його роль у становленні генетики як науки.

13.01.2021 р. Увага!!! Урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

12.01.2021 р. Увага для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Поділ клітин: клітинний цикл, мітоз. Мейоз. Рекомбінація ДНК.

фаз мітозу (на прикладі клітин кореня цибулі) .

2. На слайдах 33-35 виконай в зошит лабораторне дослідження. Скористайся підказкою до дослідження на сл.35.

3. На слайді 38 обери і виконай на оцінку питання для самоконтролю.

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми " Фотосинтез. Світлова і темнова фаза"

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми
18.11.2020 р. Тема: Обмін речовин та енергії.Основні шляхи розщеплення органічних речовин в живих організмах.
2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми "Обмін речовин та перетворення енергії в клітині"
- Опрацювати презентацію уроку; - На слайді 46 переглянути відеоуроки та наково- популярні фільми; - Дати відровіді на питання на слайді 45, 47.
НК було відкрито в середині 60-х років ХІХ швейцарським вченим Ф. Мішером.

У ядрах лейкоцитів він виявив невідому речовину, що істотно відрізнялася від всіх відомих на той час речовин. Оскільки речовину виділили з ядра (nucleus), речовини назвали нуклеїновими кислотами.

І.Я. Горбачевський (українець) вперше добув чисті НК у 90 - х роках ХІХ ст.

Уотсон і Крік встановили структуру НК (1953р), за що отримали Нобелівську премію.
НК ДНК РНК
Дезоксирибонуклеїнова кислота Р ибонуклеїнова кислота

-міститься в ядрі, мітохондріях, - Міститься в ядрі, мітохондріях, пластидах пластидах, цитоплазмі

- носій спадкової інформації. беруть участь у синтезі білка.
4. Будова НК
vНК набагато складніші за всі відомі вам речовини. Їх від 100 тис. до 60 млн.

Довжина молекули ДНК до кількох см. Це у 10 мільйонів разів більше за розмір звичайних молекул. Якщо розгорнути молекули ДНК лише 1 клітини, то утвориться ланцюжок довжиною кілька метрів завдовжки.

Молекули НК складаються із багатьох нуклеотидів.

Кожен нуклеотид склдається їз залишків трьох молекул - нітрогеновмісної сполуки (азотиста основа), вуглеводу (моносахаридиу) і ортофосфатної кислоти.
Нітратна основа Вуглевод - пентоза Ортофосфатна кислота
Види нітратних основ: Види вуглеводів
Ц - цитозин Т - тимін У - урацил

А - аденін рибоза С ₅Н ₁₀О 5 Н ₃РО ₄
Первинна структура молекули ДНК і РНК Вторинна структура молекули ДНК
Г - гуанін дезоксирибоза С ₅Н ₁₀О ₄

Нуклеотиди сполучаються між собою, утворюючи ланцюги.

подвійна спіраль, утворена двома полінуклеотидними ланцюгами, протилежно направленими і скрученими навколо спіральної осі. Залишки азотистої основи спрямовані всередину спіралі молекули ДНК.

Ланцюги утримуються один біля одного за допомогою водневих зв'язків між залишками азотистих основ. Послідовність цих залишків в одному ланцюзі ДНК узгоджується з їх послідовністю в іншому. Приєднання азотистих основ відбувається за принципом комплементарності:
Правило Чаргаффа: А=Т, Т=Г
Комплементарність - універсальний принцип структурно-функціональної організації нуклеїнових кислот - реалізується при формуванні макромолекул ДНК і РНК у ході реплікації й транскрипції:

напроти А стає Т, напроти Г - Ц. Тому будь яка молекула ДНК містить однакову кількість залишків молекул аденіну і тиміну, а також гуаніну і цитозину.

А....Т два водневих зв'язки

Г.....Ц три водневі зв'язки

Діаметр спіралі = 2нм
Третинна структура
Довжина одного нуклеотиду = 3,4нм.

Повний виток спіралі містить 10 пар нуклеотидів.

Формується тільки у зв᾿язку з білками та слугує для більш компактного упакування ДНК в ядрі. (довжина ДНК =8см. Разом з білками утворює хромосоми)

Американський біохімік Дж.Уотсон і англійський біофізик Ф. Крік у 1953 році розкрили будову ДНК. У 1962р їм було присуджено Нобелівську премію.

Аденозинтрифосфорна кислота (АТФ) - молекула, багата на енергію, оскільки містить два фосфоангідридні зв'язки.

АТФ виступає в ролі донора енергії в процесах анаболізму. Завдяки енергії АТФ здійснюються різні види роботи в життєдіяльності організму (наприклад, м'язове скорочення, фотосинтез рослин тощо).

У клітині молекула АТФ витрачається впродовж однієї хвилини після її утворення.

При перетворенні АТФ в АДФ виділяється 7,3 ккал/моль вільної енергії.

У людини кількість АТФ, що дорівнює масі тіла, утворюється й розщеплюється кожні 24 години.

Цикл АТФ-АДФ - основний механізм обміну енергії в біологічних системах, АТФ - універсальна "енергетична валюта".

Аденін - рибоза - Ф ~ Ф ~ Ф

Кожен макроергічний зв᾿язок містить по 40 кДж
Функції НК Як передається генетична інформація? 1. Ген -діляннка ДНК , що несе інформацію про будову одного поліпептидного ланцюга
АТФ↔ АДФ + Ф + 40 кДж (дифосфат)

АДФ ↔ АМФ + Ф + 40 кДж (монофосфат)

Кожна ДНК містить багато генів

2.Відтворення молекули ДНК ( подвоєння або реплікація)

Відбувається перед поділом клітини.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий і формується подвійна спіраль; (А = Т, Г ≡ Ц )

-утворюється 2 нових молекули ДНК, що мають ту ж саму генетичну інформацію, яка була в ДНК клітини до ділення.
3. Види РНК:
- Принцип напівконсервативності - один ланцюг ДНК успадкований від материнської, а другий синтезований заново.

ДНК І ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

ІІ ТТТ ЦГТ ГГЦ ГТЦ ЦЦЦ ТЦЦ ТТТ ГАА АГТ ГТА

Функція РНК - здійснення синтезу білка

Залежно від функцій, які виконують РНК, розрізняють 3 типи цих сполук:
4. Транскрипція - синтез всіх видів РНК на матриці ДНК
-і -РНК (м - РНК) інформаційна, або матрична - копіює інформацію з ДНК;

-т - РНК транспортна - транспортує амінокислоти до місця синтезу білка (найкоротші)

- р - РНК рибосомальна (найбільша) утворює рибосому, бере участь у процесі синтезу білка.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий, але з'являються залишки молекул урацилу (замість тиміну), які розташовуються навпроти аденіну.
5. Біологічна роль ДНК
-Синтезований ланцюг РНК виходить із ядра в цитоплазму, а ДНК знову з'єднується у подвійну спіраль.

ДНК ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

І РНК УУУ ЦТУ ГГЦ ГУЦ ЦЦЦ УЦЦ УУУ ГАА АГУ ГУА

ДНК - збереження генетичної інформації

-Одиницею генетичної інформації є ген

-Ген - це фрагмент молекули ДНК, у якому закодована інформація про будову одного білку (закодована послідовність залишків молекул амінокислот у білку).

-Кодон (триплет) складається із 3 нуклеотодів;

1 кодон відповідає 1 амінокислоті.А - Г - Ц - Т - Т - А -

1. Указати пари комплементарних нуклеотидів у молекулі

. Указати послідовність нітратних основ, що повинна утворитися в процесі подвоєння (реплікації) ДНК на базі полінуклеотидного ланцюга АЦТ-ТТГ-ГАТ-ТТТ-АЦТ-ГТГ:

А ТГА-ААЦ-ЦТА-ААА-ТГА-ЦАЦ;

Б ТАА-ТАА-ТАА-ТАА-ААА-ААА-ТАГ;

В ТАЦ-АЦГ-ЦТЦ-АТГ-ГТА-ЦЦТ-ТГЦ;

г ТТТ-ТТТ-ТАТ-АЦА-ЦАЦ-ЦГЦ-ТАА;

Д АГА-ТАГ-ТТА-ТТТ-ТТТ-ЦЦЦ-ЦАЦ;

Е ТГА-ТЦТ-ААА-ГГГ-ТГТ-АТГ-ЦЦЦ.

3. Довжина фрагмента молекули ДНК дорівнює 20,4 нм. Скільки нуклеотидів в цьому фрагменті ?

Розв'язок.

У всіх організмів, крім деяких вірусів, молекула ДНК дволанцюгова, а розмір одного нуклеотиду становить 0,34 нм.

Визначаємо кількість нуклеотидів в цьому фрагменті:

20,4 : 0,34 = 60 (нуклеотидів).

Яким буде нуклеотидний склад ділянки одного ланцюга молекули ДНК, якщо іРНК містить аденіну - 21%, цитозину - 25%, гуаніну - 24% і урацилу - 30%?

У фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності: ААГ-ТЦТ-ТАЦ-ГТА. Який буде другий ланцюг ДНК? Яка маса цього фрагмента ДНК? (Довжина одного нуклеотиду - 0,34 нм, маса - 340 а. о. м.)

4.а) На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в такій послідовності: А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г.
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - А - Т - Ц
Визначте схему структури дволанцюгової молекули ДНК, підрахуйте відсотковий склад нуклеотидів в цьому фрагменті.
(А + Т ) + ( Г + Ц) = 100%
Розв'язок.

Структуру дволанцюгової молекули ДНК визначаємо за принципом комплементарності:

Для визначення відсоткового складу нуклеотидів треба використовувати співвідношення:

Підрахуємо загальну кількість нуклеотидів:

А = 7 ; Т = 7 ; Г = 5 ; Ц = 5. Всього 24 . Визначимо, скільки відсотків припадає на один нуклеотид :

24/ 100 = 1 / х

х = 100 · 1: 24 = 4, 17

Тепер можна розрахувати і кількість нуклеотидів:

24 / 100 = 7 / х ;

х = 100 · 7 : 24 = 29,17 (А і Т);

24 / 100 = 5 / х ;

х = 100 · 5 : 24 = 20,83 (Г і Ц ) .

Можна визначити й іншим способом:

7 · 4,17 = 29,17 (А і Т);

5 · 4,17 = 20,83 (Г і Ц ).

4.б). На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності:
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - Т - А - Ц
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г. Запишіть схему структури дволанцюгової молекули ДНК; поясніть, якою властивістю ДНК при цьому ви керувалися; яка довжина даного фрагмента ДНК. Примітка. Кожен нуклеотид займає 0,34 нм за довжиною ланцюга ДНК.

Розв'язок.

Ділянка одного фрагмента дволанцюгової молекули ДНК виглядає так:

Дволанцюгова молекула ДНК будується за принципом комплементарності (доповнення). Визначаємо довжину даного фрагмента ДНК.
В днк тоже самое, только вместо урацила тимин - 348. Правильные названия нуклеотидов: аденин, тимин (в рнк это урацил) , гуанин, цитозин.
До фрагменту входить 12 нуклеотидів, довжина кожного - 0,34 нм:

0,34 · 12 = 4,08 нм.

У результаті біохімічного аналізу в молекулі іРНК людини виявлено нуклеотидів: 440, які містили гуанін, 325 - аденін, 128 - цитозин, 348 - урацил. Скільки нуклеотидів, що містять аденін, є у фрагменті молекули ДНК, на якій утворилася названа іРНК.
А = 18 ; Т = 18 ; Г = 12 ; Ц = 12 .
Частковий і -РНК гена інсуліну має наступний склад: УУУ - ГУУ - ГАУ - ЦАА - ЦАЦ - УУА - УГУ - ГГГ - УЦА - ЦАЦ. Визначте співвідношення (А + Т) : (Г + Ц) у фрагменті названого гена.

Розв'язок.

Підрахуємо кількість нуклеотидів в ДНК:

(А + Т ) : ( Г + Ц) = (18 + 18 ) : ( 12 + 12) = 36:24.

. У молекулі ДНК виявлено 880 гуанілова нуклеотидів, які складають 22 % від загального числа нуклеотидів в цій ДНК.

Визначте: а ) скільки інших нуклеотидів в цій ДНК? б) яка довжина цього фрагмента?

Розв'язок.

1) І варіант розв'язоку - Σ (Г) = Σ (Ц) = 880 (це 22%);

На частку інших нуклеотидів припадає: 100 % - (22% + 22%) = 56 % , тобто по 28 %;
ІІ варіант розв'язоку
Для обчислення кількості цих нуклеотидів складаємо пропорцію:

22% - 880

28% - х , звідси х = 1120 Σ (А ) = Σ (Т);

880 - 22%

х - 100%

х = ( 880 · 100) : 22;

х = 4000;

(А + Т) = 4000 - (Г + Ц) ;

(А + Т) = 4000 - (880 · 2) ;

(А + Т) = 2240 (нуклеотидів) ;

А = Т = 2240 : 2 = 1120 (нуклеотидів) .

2) для визначення довжини ДНК потрібно дізнатися, скільки всього нуклеотидів міститься в 1 ланцюзі:

(880 + 880 + 1120 + 1120) : 2 = 2000

2000 · 0,34 = 680 (нм).

Задача 7. Дана молекула ДНК з відносною молекулярною масою 69 000, з них 8625 припадає на частку аденілових нуклеотидів. Знайдіть кількість всіх нуклеотидів в цій ДНК. Визначте довжину цього фрагмента .

Розв'язок.

1) 69000 : 345 = 200 ( нуклеотидів в ДНК) ,

8625 : 345 = 25 ( аденілових нуклеотидів в цій ДНК) ,

Σ ( Г + Ц) = 200 - ( 25 +25 ) = 150 , тобто їх по 75;

2) 200 нуклеотидів у двох ланцюгах , значить в одній - 100.

100 · 0,34 = 34 (нм).
Розв'язок.
. Ділянка гена має таку послідовність нуклеотидів: ТТТ - ТАЦ - АЦА - ТГТ - ЦАГ. Визначте послідовність нуклеотидів і-РНК і послідовність амінокислот у білковій молекулі, яка синтезується під контролем цього гена .

Розв'язок.

Задача 9.Яку довжину має ген, який кодує інсулін, якщо відомо, що молекула інсуліну має 51 амінокислоту, а відстань між нуклеотидами в ДНК складає 0,34 нм?

Ген - ділянка ДНК, яка несе інформацію про інсулін. Одну амінокислоту кодує 3 нуклеотиди (триплет) ДНК.

Визначаємо кількість нуклеотидів ДНК, які кодують інсулін:

51· 3 = 153 (нуклеотиди)

Розраховуємо довжину цього гену:
А + Т = 18% + 20% = 38%, Г + Ц = 28% + 34% = 62%.
0,34 · 153 = 52,02 (нм).
А + Т = 20% + 18% = 38%, Г + Ц = 34% + 28% = 62%.
. Дослідження показали, що в і-РНК міститься 34% гуаніну, 18% урацилу, 28% цитозину, 20% аденіну. Визначте відсотковий склад азотистих основ на ділянці ДНК, яка є мтрицею для данної і-РНК.
16.09.2020 р. Тема:Вуглеводи.
Відомо, що 34% гуаніну в і-РНК, тоді в ДНК ланцюзі (кодуючій) буде 34% цитозину, відповідно, 18% урацилу - 18% аденіну, 28% цитозину - 28% гуаніну, 20% аденіну - 20% тиміну (за принцепом комплементарності). А + Т та Г + Ц у кодуючій складає:

У некодуючому ланцюзі ДНК добуткові показники будуть такі ж самі, тільки відсоток окремих основ беде оборотній:

В обох ланцюгах у парах комплементарних основ буде донакова кількість, тобто А = Т = 19%, Г = Ц = 31%.

- Опрацюйте презентацію та запишіть короткий конспект уроку.

Які елементи входять до складу білка?

Яка частина амінокислоти називається радикалом?

Чим замінні амінокислоти відрізняються від незамінних?

Які взаємодії називають гідрофільно-гідрофобними?

Які білки називаються простими, а які складними?

Ферменти. Властивості, механізм дії, класифікація.

Ферменти - це біологічні каталізатори, здатні прискорювати хімічні реакції в клітині в десятки тисяч разів. Вивчає ферменти наука ензимологія.

Основні властивості ферментів: усі ферменти - глобулярні білки; вони збільшують швидкість реакції, але самі в цій реакції не витрачаються;

ферменти високо специфічні: один фермент може каталізувати тільки одну реакцію;їх присутність не впливає ні на властивості, ні на природу кінцевого продукту (або продуктів) реакції;фермент завжди більший за субстрат (або субстрати), з якими він взаємодіє;

фермент взаємодіє з субстратом за допомогою активного центру - спеціальної ділянки, яка за формою відповідає субстратові;дуже мала кількість ферменту викликає перетворення великих кількостей субстрату;активність ферментів залежить від рН середовища, температури, тиску і від концентрацій як субстрату, так і самого ферменту; фермент-субстратний комплекс здатний знижувати енергію активації реакції (тобто робити меншою енергію початку реакції), саме це і дозволяє ферменту прискорити перебіг реакції.

- Механізм дії ферментів.

Є дві гіпотези, що пояснюють, як діють ферменти. Одна з них називається гіпотезою "ключа і замка", а інша - гіпотезою "руки і рукавички".

Згідно з періною, субстрат є "ключем", який точно підходить до "замка" - ферменту. Найважливішою частиною "замка" є активний центр. Саме з ним і зв'язується субстрат, оскільки форма субстрату відповідає формі активного центру. Утворюється фермент-субстратний комплекс. Це активований стан, який веде до утворення продуктів реакції. Продукти, що утворилися, за формою вже не відповідають активному центру. Вони відділяються від нього (надходять в оточуюче середовище), після чого активний центр, що звільнився, може приймати нові молекули субстрату.

Згідно з гіпотезою "руки і рукавички" активний центр не жорстко підходить до субстрату. Субстрат викликає якісь зміни в активному центрі, як рукавичка дещо змінюється, будучи на ді-тою на руку. Цю гіпотезу називають ще гіпотезою індукованої (тобто викликаної) відповідності.

(При дефіциті часу гіпотезу "руки і рукавички" можна опустити.)

Багатьом ферментам для роботи потрібна небілкова частина. Це можуть бути невеликі органічні молекули, деякі з них близькі до вітамінів.

Основні функції ферментів - це зниження активації енергії, тим самим підняття швидкості реакції.

Основні властивості ферментів:

Будучи білками ферменти мають всі іх властивості

Деякі ферменти мають не білкову частину (кофермент)

специфічність (субстрат-, реакція-, регіональна-, стереоспецифічність).

чутливість (температура, pH- середовище, іоноконцентрація).

чутливіші за інші хімічні каталізатори

дія у водному та низькотемпературному середовищі.

Класифікація ферментів відбувається за допомогою каталізованих ними типів реакції:

Оксидоредуктаз - окисно- відновні реакції.

Трансфераза - перенесення хімічних груп

Гідролізи - гідролітичні розщеплення зв'язків.

Ліази - негідролітичні розщеплення зв'язків

Ізомерази - взаємоперетворення різних ізомерів

Лігази - з'єднання молекул за допомогою енергії АТФ

Деякі чинники, що впливають на активність ферментів:

Концентрація ферменту.

Концентрація субстрату.

pH-середовище.

Температура.

Інгібітори, активатори.

Зі збільшенням концентрації ферментів швидкість реакції зростає. Якщо ця концентрація стала то зі збільшенням концентрації субстрату швидкість реакції змінюється. Швидкість реакції також залежить від:

- pH- середовища. Для більшості ферментів визначено оптимальне pH-середовище при якому вони максимально активні (виняток пр.: пепсин в шлунку pH 1,5-2,2).

-Температури - найважливіший фактор зміни швидкості реакції. Оптимальна температура для реакції ферментів (приблизно 37°C).

Серед речовин які впливають на активність ферментів. Є такі, що збільшують швидкість реакції (активатори) та такі, що гальмують її (інгібітори). Інгібітори можуть бути поділені на оборотні (реверсивні) та необоротні (ірреверсивні).

Більша частина ферментних активаторів - катіони ( залізо, магнезій, цинк, калій, натрій, т. інші ). На активність одних ферментів впливає концентрація солей, інші не чутливі до присутності іонів.

Лабораторне дослідження "Вивчення властивостей ферментів" Робочий зошит

1)Переконайтеся в наявності каталази. Для цього розімніть одну горошину гороха і нанесіть на неї декілька крапель пероксиду водню.

2)Зніміть з гороху шкірку і перевірте на каталазу окремо шкірку і сім'ядолі.

3)Поставте дві пробірки з дистильованою водою, на водяну баню з температурою 40 °С.

4)Прокип'ятіть в окремій пробірці три цілі горошини, а потім помістіть їх в одну з пробірок на водяній бані.

5)В іншу пробірку на водяній бані покладіть три горошини, що не зазнавали кип'ячення.

6)Перевірте кожну з горошин на каталазну активність.

7)Якщо є можливість, то повторіть той же експеримент при температурі 50, 60, 70, 80, 100 °С (можна це зробити в групах).

8)Зафіксуйте спостереження і поясніть отримані результати.

Контрольні запитання

1. Які основні біологічні функції білків?

2. У чому полягає захисна функція білків?

3. Чим визначається рухова функція білків?

4. Що собою становлять ферменти?

5. Які функції виконують ферменти?

6. Завдяки чому ферменти здатні виконувати свої функції?

7. Завдяки яким властивостям білків живі організми здатні сприймати

подразники?

7.Підбиття підсумків уроку

Поміркуйте:

Чому без участі ферментів перебіг більшості біохімічних процесів у клітині був би неможливим?

У результаті ферментативних реакцій, на відміну від безфер-ментних, не утворюються побічні продукти, тобто спостерігається майже 100й вихід кінцевого продукту. Яке це має значення для нормального функціонування організму?

Урок №68. Контрольна робота за ІІ семестр.

Домашнє завдання активне!

Завдання необхідно виконати до 26 травня 17:00.

Урок №67. Семінар. Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства.

- Підготуйте повідомлення (письмово), презентацію чи реферат на тему: "Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства", чи "Гентаври - хто вони ?"

Перегляньте відео за посиланнями:

Ви вже знаєте, що таке біотехнології. Як давно люди використовують біотехнології? Які методи відносять до цієї галузі? Яке значення в житті людини відіграють виробництва, що застосовують методи біотехнології?

Дуже цікаво провести порівняння технологій створення ГМО і технологій класичної селекції.

Порівняння класичних і сучасних біотехнологій

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Використовується не менше як 10 тисяч років (із застосуванням штучного мутагенезу не менше ніж 80 років)

Використовується понад 30 років

Працює одразу з кількома тисячами генів

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Потребує значного часу для виведення нових форм

Потребує меншого часу для виведення нових форм

Проблеми та перспективи використання технології генетичної інженерії

Питання про перспективу використання генної інженерії під час вирощування сільськогосподарської сировини продовжує спричиняти серйозні суперечки серед дослідників і споживачів. Серед позитивних аргументів - підвищена врожайність, екологічні переваги, захист від шкідників. З іншого боку - непевність частини споживачів у безпечності нових технологій.

Теоретично негативний вплив, наприклад, трансгенних рослин на інші організми можливий через наявність у організмі рослин біологічно активних речовин (інсектициди, фунгіциди та ін.). Вплив цих речовин може бути прямої або опосередкованої дії через трофічні ланцюги. Однак до сьогодні достовірних експериментальних даних про негативний вплив трансгенних рослин, стійких до шкідників, на нецільові організми не отримано.

Мал. 57.1. Золотий рис (генетично модифікований сорт, який містить багато бета-каротину) порівняно зі звичайним рисом

Також за 30 років досліджень не було виявлено достовірних експериментальних даних щодо негативного впливу ГМО на тих, хто споживав їх у їжу.

У Європі модифіковані рослини сої та кукурудзи для виготовлення харчових продуктів дозволено з 1997 року, а харчові ферменти, добавки, одержані в результаті генної інженерії, використовують понад двадцять років. Слід відмітити, що ГМО-продукти є дешевшими, ніж продукти звичайної селекції, і можуть містити корисні для людей сполуки. Так, генетично модифікований сорт рису (золотий рис) містить значну кількість бета-каротину (мал. 57.1).

Застосування в наукових дослідженнях

Генетична інженерія надзвичайно широко використовується в сучасній біології та медицині. Вона стала одним з головних інструментів як науки, так і виробництва. У наукових дослідженнях генетична інженерія дозволяє цілеспрямовано "вимикати" потрібні гени. Це допомагає досліджувати їхні функції. Також можна вводити в організм ген, якого він не мав раніше, і попередньо тестувати наслідки застосування нових технологій.

Важливі результати з допомогою цієї методики можна отримати в галузі аналізу шляхів реалізації генетичної інформації. Більшість генів еукаріотів можуть синтезувати кілька варіантів білків, і розібратися в роботі цього механізму можна тільки за допомогою генетичної інженерії.

Виробництво лікарських препаратів

Без генетично модифікованих організмів, які виробляють лікарські препарати, наразі важко уявити сучасну медицину. Деякі препарати просто неможливо отримати в інший спосіб. Використовують такі ліки вже досить давно. З 1982 року розпочалося масове застосування інсуліну, виробленого генетично модифікованою бактерією. Ген людського інсуліну згадуваній бактерії дістався штучно. До цього в лікуванні діабету використовували інсулін свиней, який часто спричиняв ускладнення й алергічні реакції.

Крім інсуліну, за допомогою генетично модифікованих організмів виробляють гормон росту, інтерферон, препарати для лікування інфаркту міокарда, препарати для лікування муковісцидозу, низки форм раку та інших захворювань.

Активно використовують технології генетичної інженерії для діагностики захворювань. Діагностувати таким чином можна інфекційні, спадкові захворювання, а також різні форми раку.

Ця діагностика ґрунтується на розпізнаванні специфічних ділянок нуклеїнових кислот - ДНК або РНК. Такий метод має дуже велику чутливість і високу надійність.

Генна терапія - це сукупність технологій, яка забезпечує внесення змін у генетичний апарат соматичних клітин людини. Головне її призначення - лікування спадкових захворювань. Основна ідея - замінити дефектний ген у клітинах на нормальний. Для цього з організму спочатку виділяють клітини, вводять у них здоровий ген і поміщають клітини назад (мал. 57.2). Таку терапію проводять, наприклад, для гена тимідинкінази у людей з тяжкою формою імунодефіциту.

Мал. 57.2. Схема генної терапії

Генна терапія вже має приклади успішного застосування, але поки що всі ці дослідження проводять як експериментальні. Адже технологія є складною й потребує докладного вивчення можливих ризиків і негативних наслідків.

Використання в сільському господарстві

У сільському господарстві генетично модифіковані рослини в комерційних масштабах використовують з 1994 року. Основний напрям використання - отримання рослин з підвищеною стійкістю до захворювань, шкідників або природних умов. Важливим напрямом є також отримання плодів з покращеною здатністю до зберігання. А найбільш перспективним напрямом використання у тваринництві є отримання молока від генно модифікованих тварин. Це молоко може містити дорогі або рідкісні білки, які застосовують у медицині, але які неможливо виробити за допомогою бактерій.

Першу успішну генну терапію для людини було проведено 14 вересня 1990 року. Із цього ж року почав виходити журнал "Генна терапія людини".

Найбільш перспективними напрямами використання генетичної інженерії в сучасній біотехнології й медицині є виробництво лікарських препаратів, генна терапія, діагностика захворювань і виробництво сільськогосподарської продукції. Трансгенні організми можуть мати велике значення для підвищення ефективності сільського господарства та під час досліджень у галузі молекулярної біології. За 30 років досліджень не було отримано достовірних даних щодо негативного впливу ГМО на людину та інші види живих організмів.

1. Як досягнення генетичної інженерії використовують: а) у наукових дослідженнях; б) у медицині; в) у сільському господарстві? 2. Які переваги порівняно з класичною селекцією має технологія отримання ГМО? 3. Порівняйте технології класичної селекції і технології створення ГМО. 4*. Які біологічні та екологічні проблеми можуть виникнути через використання ГМО? 5*. Які морально-етичні проблеми можуть виникнути під час використання технологій генетичної інженерії? 6*. Чи може людство обійтися без використання технологій генетичної інженерії? Відповідь обґрунтуйте.

Урок №65. Тема: Традиційні напрямки біотехнологій .

Мета: розглянути основні напрямки сучасної біотехнології, з'ясувати їх значення для суспільства та перспективи розвитку.

" XXI століття - золоте століття біології"

Без знань цієї науки люди ніколи б не отримали такі продукти як хліб, сир, вино. Невідомі людству залишилися б вітаміни та антибіотики.

- Спробуйте здогадатися, про яку науку йдеться мова? Проблемне запитання: (Біотехнологія) перегляд відеоуроку.

Біотехнологія - наука про використання біологічних об'єктів і хіміко-біологічних процесів у промисловому виробництві, с/г, енергетиці та медицині.

1. Методи біотехнології

1. Завдання біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

2. Досягнення біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

Усім успіхів та здоров'я!

Урок №64. Тема уроку: "Введення в культуру рослин. Одомашнення тварин . Селекція."

Виконайте завдання (заповніть письмо таблиці) в підручнику на стор.263 і стор. 267.

ПЛАН * Селекція як прикладна галузь біології * Методи селекції * Штучний добір * Гібридизація, системи гібридизації * Штучний мутагенез та методи генної

-привернути увагу громадськості до екологічної ситуації, стану навколишнього середовища;

-навчитися встановлювати причини погіршення стану довкілля та прогнозувати його наслідки;

-виховувати відповідальне ставлення до природи і свого здоров'я;

-мотивувати необхідність поведінкової діяльності щодо покращення стану довкілля.

-зібрати і обробити інформацію про антропогенний та техногенний вплив на екосистеми;

- ознайомитися із найпростішою методикою проведення спостережень та дослідів у природі;

-формувати вміння теоретично обгрунтовувати зібраний матеріал;

-навчитися виконувати проектно-дослідницьку діяльність;

-набути навиків самостійної роботи з великими об'єктами інформації;

-розробити форму представлення результатів проекту;

-привернути увагу батьків і громадськості до екологічно чистого мікрорайону школи.

-збір і уточнення інформації;

Саме тому епіграфом нашого уроку будуть такі слова: " Природа, в якій вам, молодим, доведеться жити, забруднюється, піддається руйнуванню, знищується. Чи багатьом із вас пощастило бачити прозору річкову воду, чистий пісок, насолоджуватися тишею без ревіння моторів, дихати чистим повітрям без домішок бензину, мазуту, пестицидів? Ваше майбутнє може стати жахливим, якщо не почати негайно лікувати цю проказу. Настав наш час діяти." (Гарун Тазієв)

Проблемне питання . В зоопарку міста Лейпцига (Німеччина) відвідувачів зустрічає напис на клітці "Найстрашніший звір у світі" і в ній лише дзеркало. Чому? Кого бачать люди?

(Про людину, тому що людина не завжди правильно поводиться, порушує закони екології, цілісність природних екосистем, забруднює навколишнє середовище, змінює умови існування живих організмів, що призводить до різних порушень екологічної рівноваги і навіть екологічних лих і катастроф. Людина повинна навчитися грамотно господарювати на землі.) Чому людину назвали найстрашнішим звіром у світі?

- Сьогодні ми на перше місце поставимо людини і головне питання семінару: вплив людини на навколишнє середовище і як середовище впливає на неї.

А далі на основі підготовлених і прослуханих матеріалів нам належить проаналізувати різні екологічні ситуації, передбачити наслідки, знайти вихід з цих ситуацій.

- Підберіть інформацію в Інтернеті та інших друкованих виданнях, проаналізуйте, систематизуйте по темах.

Урок №62. Тема: Захист і збереження біосфери, основні заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Урок № 61. Тема: Біосфера як цілісна система.

Мета: розглянути особливості кругообігу речовин і потоку енергії в екосистемах та вплив людської діяльності на ці процеси, порівняти продуктивність різних екосистем; розвивати навички аналізу й синтезу інформації; виховувати розуміння єдності всього живого на нашій планеті.

Біосфера - екологічна система, межі якої зумовлені життєдіяльністю організмів.

Жива речовина виконує такі функції:

У біосфері відбувається постійний кругообіг елементів, які переходять від організму до організму, у неживу природу і знову до організму.

Кругообіг Оксисену. Оксиген поширений у живих організмах у складі хімічних сполук, а в атмосфері він представлений двома простими речовинами - киснем O2 і озоном O3. Кисень потрапляє в атмосферу внаслідок фотосинтезу, коли виділяється як побічний продукт фотохімічної реакції. Озон утворюється у верхніх шарах атмосфери внаслідок поглинання киснем ультрафіолетового випромінювання Сонця. Живі організми використовують кисень у процесі дихання для окиснення органічних сполук до карбон(ІУ) оксиду й води, які потім знову можуть використовуватися у процесі фотосинтезу.

Кругообіг Карбону. Природні сполуки, до складу яких входить Карбон, постійно зазнають змін, унаслідок яких здійснюється кругообіг Карбону. Важлива роль у кругообігу Карбону належить карбон(IV) оксиду, який входить до складу атмосфери. Цей газ надходить в атмосферу внаслідок багатьох процесів -виверження вулканів, горіння палива, розкладання вапняку, дихання живих організмів, процесів бродіння і гниття. З повітря СO2 у значних кількостях поглинається наземними рослинами та фітопланктоном Світового океану. Процес поглинання СO2 відбувається тільки на світлі - фотосинтез, унаслідок якого утворюються органічні сполуки, що містять Карбон. Із рослин, які поїдаються тваринами, Карбон переходить у тваринні організми. Тварини виділяють Карбон у вигляді вуглекислого газу під час дихання. Рослини і тварини з часом відмирають, починають гнити, окислюватись і частково перетворюватися на СO2, що повертається у повітря й знову поглинається рослинами. А частково рослинні та тваринні рештки у ґрунті перетворюються на горючі копалини - кам'яне вугілля, нафту, природний газ. Горючі копалини використовують як паливо, внаслідок згоряння якого СO2 знову повертається в атмосферу.

Урок 59. Тема: Структура екосистем та їх властивості.

- Опрацюйте презентацію та параграф, зробіть конспект, випишіть основні поняття

-Розв'яжіть задачу:
Задача . Маса сіна з 1 м2 лугу становить 200 г, а з вико-вівсяного поля - 500г. Використавши правило екологічної піраміди, визначте, яка площа лугу необхідна, щоб прогодувати протягом року одну людину масою 52 кг (із них 63% становить вода), якщо ланцюг живлення має вигляд: трава → корова → людина. Яка площа вико-вівсяного поля необхідна для цього?

2. Опрацюйте презентацію та теоретичний матеріал який поданий нижще.

3. Занотуйте тему уроку, терміни та схеми.

Як ми ємо , що кожна жива істота займає певну нішу в природі та виконує певні функції, підтримуючи рівновагу в екосистемі.

Вам відомо, як пристосовані тварини до проживання у водному, наземно-повітряному середовищі й у ґрунті. Але місця проживання тварин в одному й тому ж середовищі можуть суттєво відрізнятися за зволоженістю, температурою, освітленістю, а також за тим, які організми живуть поряд.

Екологічні фактори - всі складові навколишнього середовища, що впливають на стан і властивості організмів.

За походженням екологічні фактори поділяють на:

Чинниками неживої природи, або абіотичними чинниками, є світло, температура, вологість, рельєф, вітер, тиск тощо.

В організм тварин вода потрапляє через травний тракт у видів, що п'ють воду; завдяки використанню води, що міститься у продуктах харчування (гризуни, антилопи, американський кенгуровий пацюк); проникненню води через шкірні покриви (жаби); використанню метаболічної води, яка утворюється під час окиснення жирів (верблюди, гризуни, комахи). Втрата води відбувається з випаровуванням через шкірні покриви, з диханням, із сечею та екскрементами.

Більшість тварин - мешканців пустель можуть жити без води, отримуючи її з їжею або на безводний період відкладаючи багато жиру, під час окиснення якого в організмі утворюються молекули води; деякі впадають у літню сплячку (гризуни, черепахи). Багато мешканців пустель рятуються від спеки і втрати вологи, ховаючись на день у норах. Великі ссавці пустель (сайгак, кулан) можуть здійснювати міграції на далекі відстані в пошуках води.

Пристосування верблюдів до середовища існування

Ці ссавці добре пристосовані до життя в суворій і безводній місцевості. Густе хутро призначене для захисту від денної спеки і нічного холоду. На кожній нозі є по два пальці, широка м'яка підошва пристосована для ходіння по піску та дрібному камінню. Пальці у верблюдів озброєні грубими зроговіннями, схожими на нігті (а не копита, як у багатьох інших родів оленеподібних).

Верблюди не пітніють і втрачають малу кількість рідини з випорожненнями. Волога, яка при диханні виділяється з ніздрів, збирається в особливій складці і потрапляє в рот. Верблюд може довго обходитися без води, втрачаючи при цьому до 40 % маси тіла. Діставшись до води, тварина, щоб поповнити запас рідини, може відразу випити до ста літрів.

Одним зі специфічних пристосувань верблюда до життя в пустелі є горби, що являють собою жирові відкладення. Існує досить поширена думка, ніби верблюд може отримувати воду завдяки окисненню жиру, який міститься в горбах. Але справа в тому, що при диханні організм втрачає більше вологи, ніж утворюється при окисненні жирів. Насправді верблюди просто дуже добре переносять зневоднення. Верблюди здатні обходитися без води до двох тижнів, а без їжі - до місяця. Справжнє призначення горбів полягає в іншому: вони служать своєрідним "дахом", що захищає спину верблюда від палючого сонця. Крім того, концентрація всіх жирових запасів організму на спині сприяє кращій тепловіддачі. Верблюди також є добрими плавцями, незважаючи на те, що більшість з них ніколи не бачили жодної водойми.

До них належать впливи живих істот одна на одну, що формуються й виникають як взаємовідносини в популяціях. Це взаємодопомога, паразитизм, конкуренція тощо.

Чинники людської природи, або антропічні , - це чинники, пов'язані з діяльністю людини, яка впливає на стан довкілля.

Наприклад, вирубування лісів, обробіток земель, висушування боліт може суттєво змінити умови всього середовища існування.

2. Закон оптимуму Будь-який екологічний фактор може сприйматися організмом позитивно і негативно, залежно від дози. Найбільш сприятлива доза екологічного фактора, під дією якої вид (чи організм) проявляє максимум життєдіяльності, є оптимальною дозою. Екологи вже давно зазначили, що кожному організмові властива своя оптимальна доза того чи іншого фактора. У цьому полягає однин з аксіоматичних законів екології - закон оптимуму

Живих організмів на нашій планеті дуже багато. Вони відрізняються розмірами, способом живлення, а також місцями проживання. Ці місця називають середовищами існування.

Живі організми населяють чотири основні середовища існування: наземно-повітряне, водне, ґрунтове, а також організмове, тобто тіло інших істот.

Наземно-повітряне середовище за своїми умовами найрізноманітніше. Провідна роль серед факторів неживої природи тут належить освітленню, температурі, вологості, газовому складу атмосфери. Відповідно до цих факторів рослини і тварини мають різноманітні пристосування. Наприклад, серед рослин є добре відомі всім кактуси, у яких листки перетворилися на колючки, стебло товсте і м'ясисте. Кактуси мають добре розвинену кореневу систему, дуже щільну і міцну оболонку, якою вкрите стебло.

повітряного середовища пристосувався кактус таким чином? Проблемне запитання: - Як ви думаєте, до яких умов наземно- ( пристосування до життя при дії високих температур і невеликої кількості

водному середовищі існування провідна роль належить температурі, освітленню, тиску, газовому складу, солоності води, рельєфу дна тощо.

Якщо ви колись пірнали з аквалангом або дивилися підводні зйомки по телевізору, то, звісно, пам'ятаєте, що підводні рослини і водорості найкраще ростуть на невеликій глибині, куди добре проникають сонячні промені. І що далі ви просуваєтесь у глибину, тим темніше стає іменше трапляється рослинність, а потім зовсім зникає.

це верхній родючий шар літосфери (твердої оболонки Землі), утворений внаслідок життєдіяльності різних організмів. Ґрунт становить систему порожнин, розміри яких залежать від діаметра механічних часток, що його складають. Ці порожнини заповнені водою або повітрям. Завдяки наявності вологи умови існування дрібних організмів у ґрунті наближаються до подібних у водоймах. Вологість ґрунту завжди вища, ніж вологість повітря, тому різноманітні організми можуть легше переживати там посушливий період.

У ґрунті є значні запаси органічних речовин, що створює кормову базу для різноманітних організмів.

як середовище існування за своїми властивостями істотно відрізняється від інших. Так, якщо на організми, які живуть на поверхні інших істот, впливають різні чинники довкілля, то на організми, що мешкають усередині організму хазяїна, ці чинники діють лише опосередковано. В ролі господарів можуть виступати будь-які організми - від бактерій до високорозвинутих організмів рослин і тварин. Прикладами можуть стати бактерії паразитів, є численні хвороботворні бактерії. Наприклад, рослини-паразити і напівпаразити - омела, повитиця. Серед тварин-паразитів можна назвати різні види плоских і круглих червів, які живуть у внутрішніх органах людини і тварин. Так, печінковий ціп'як живиться в печінці та жовчних протоках корів, свиней, кролів, іноді трапляється й у внутрішніх органах людини. Широкий стьожак і свинячий ціп'як паразитують у кишечнику людини, спричиняючи погане почуття та схуднення. На поверхні тварин паразитують воші та кліщі.

4. Основні форми біотичних взаємозв'язків (Розповідь вчителями з елементами бесіди)

Паразитизм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування і завдає шкоду іншому виду. Наприклад, гриби-трутовики паразитують на деревах, печінковий сисун - у травній системі людини.

Коменсалізм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування, не завдаючи шкоди іншому виду. Коменсалізм може проявлятися у формах кварти-рантства (оселення на поверхні дерев орхідей, рибка гірчак відкладає ікру у черепашку беззубки річкової) чи нахлібництва (жуки живуть у мурашнику та виманюють їжу в мурашок) та ін.

- форма взаємовідносин, при якій сумісне співіснування є корисним та обов'язковим для обох видів і вони не можуть жити самостійно. Наприклад: гриби і водорості, які утворюють лишайники, комахи (терміти, таргани) і джгутикові найпростіші, рак-самітник і актинії та ін.

- форма взаємовідносин, при якій одні організми поїдають інших. Хижаки є серед тварин (леви, тигри), серед рослин (комахоїдні рослини), серед грибів (хижі гриби, які живляться нематодами). Внутрішньовидове хижацтво називають канібалізмом (наприклад, статевий канібалізм серед павуків).

П риродне середовище було, є і буде незмінним партнером людини в їх повсякденному житті. Ми черпаємо із скриньки природи всі наші багатства. Природа, її краса і велич залишаються нашим головним скарбом, нашою святинею, якій непідвладні час, мода... Ми з вами вже вивчили особливості біорізноманіття, прийшов час познайомитися із надорганізмовими біологічними системами. Арабське народне прислів'я говорить, що у краплині води відбивається Всесвіт.

Сучасні екологічні дослідження здійснюються в таких напрямах: вивчення впливу екологічних чинників на організми (факторальна екологія), дослідження екологічних взаємозв'язків на рівні популяцій (популяційна екологія), пізнання закономірностей існування та роз- витку природних угруповань та біосфери в цілому (біогеоценологія, або синекологія). Як окремий розділ екології синекологію було виділено на Міжнародному ботанічному конгресі у 1910 р. Синекологія - це розділ екології, об'єктом і предме- том пізнання якої є екосистеми та їхні внутрішні й зовнішні зв'язки. А що таке екосистеми?

ЕКОСИСТЕМА - це сукупність популяцій різних видів і неживих компонентів середовища, пов'язаних між собою колообігом речовин та енергії.

Прикладами екосистем є широколистий чи сосновий ліс, природне озеро чи штучний ставок, болото.

Їхні межі не завжди є чіткими і розміри бувають різними, але загальна структура та внутрішні зв'язки завжди подібні.

У цих екосистемах виділяють дві складових частини - неживий компонент і живий компонент.

Основною умовою їхнього існування є колообіг речовин та енергії, які пов'язують між собою неживі компоненти середовища та живі організми.

Так, в екосистемі коралового рифу живу частину представляють бактерії, водорості, молюски, коралові поліпи, риби тощо, а неживу - чинники середовища, якими є вода, повітря, пісок, галька, тепло, світло та ін.

Водорості акумулюють енергію світла й нарощують свою масу, тварини живляться рослинами, рештки рослин і тварин споживають бактерії. Ці дрібні істоти в процесі свого існування здійснюють не помітну нам, але дуже важливу для життя екосистем діяльність: вони перетворюють органічні рештки в мінеральні сполуки, які можуть використовувати рослини.

Природні екосистеми характеризуються стійкістю і цілісністю.

Стійкість підтримується завдяки відтворенню кожного з її компонентів.

Цілісність забезпечується в процесі міжвидової взаємодії під дією зовнішнього середовища.

Різноманітність екосистем (складання таблиці)

(мікроекосистеми) (макрроекосистеми)

Екосистеми за походженням

Природні Штучні

Наведіть по 3 приклади організмів, що називають:
Шановні дев'ятикласники! Працюючи і навчаючись в нестандартних карантинних умовах, ми звикаємо до вір туального спілкування, намагаємось зрозуміти один одного. І це здорово! Головне, сьогодні: згуртованість, організованість і оптимізм. Ми продовжуємо надсилати вам навчальні матеріали, які, сподіваємося, допоможуть кращому засвоєнню інформації, розміщеної не тільки в параграфах підручників. Всі розробки навчальних занять для дистанційного навчання продовжую розміщувати на моєму блозі
Підготувати повідомлення на вибір:

Про види екосистем (ліс, болота, пустелі, луги, степи, поля, парки, сади, річка, океан, море).

Про ланцюг живлення, екологічну піраміду.

Тема 6. Еволюція органічного світу (6 уроків)

# data[].attributes.attachment_link.title
Біологія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -http...

# data[].attributes.body
Урок №62. Тема: Захист і збереження біосфери, основні заходи щодо охорони навколишнього середовища.
-Опрацюйте вправи на моєму блозі!
Домашнє завдання.
- Повторити  основні поняття теми «Надорганізмові біологічні системи.”
- Підготувати до представлення своїх міні-проектів “Виявлення рівня антропогенного та техногенного впливу в екосистемах своєї місцевості”

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Достовірність й корисність будь-якого експерименту визначаються придатністю обраного матеріалу.

1. Опрацюйте теоретичний матеріал на моєму блозі.

2. Випиши в зошит Основні поняття й ключові терміни: Гібридологічний метод. ЗАКОН ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ. ЗАКОН РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Пригадайте! Що таке схрещування?

Поміркуйте!

Горох посівний (Pisum sativum) - однорічна трав'яниста рослина родини Бобові, що часто слугує об'єктом наукових досліджень. Горох посівний став найдавнішим модельним організмом у генетиці, його використовують в екології для вивчення можливостей рослин щодо пошуку води, здатності використовувати звуки для росту в напрямку води, у космічній біології для дослідження росту в умовах невагомості та ін. Які особливості гороху посівного як модельного організму?

ОПРАЦЮЙТЕ ЗМІСТ ДАНОЇ ТЕМИ УРОКУ!!!

Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак?

Свої дослідження з гібридизації рослин Грегор Йоганн Мендель (1822-1884) розпочав ще в 1856 р. Основні ж закономірності спадковості було сформульовано ним в 1865 р. і опубліковано в праці "Досліди над рослинними гібридами".

Основою для формулювання законів спадковості стали багаторічні досліди з схрещування гороху посівного (Pisum sativum), який виявився ідеальним об'єктом досліджень. Порівняно з іншими видами горох має низку переваг: 1) різноманіття сортів, що різняться контрастними (альтернативними) проявами ознак (наприклад, жовте й зелене забарвлення насінин); 2) нескладне вирощування; 3) самозапилення та перехресне запилення, що зумовлюють можливість штучного схрещування; 4) чітке успадкування ознак. Г. Мендель для досліджень виділив у гороху посівного серед різноманіття його ознак й їхніх проявів лише сім головних:

1 - поверхню насіння; 2 - забарвлення насіння; 3 - забарвлення квіток; 4 - розташування квіток на пагоні; 5 - довжину стебла; 6 - форму бобів; 7 - забарвлення бобів (іл. 82).

Іл. 82. Ознаки гороху посівного, що їх було виділено Г. Менделем для досліджень спадковості

Другою особливістю досліджень Г. Менделя було те, що він обирав для дослідів організми, які належали до чистих ліній, тобто організми, в яких у ряді поколінь не спостерігалось розщеплення ознак під час самозапилення. Іншими словами, в рослин, які виростали з жовтого насіння, дозрівали лише жовті насінини, а в рослин із зелених насінин - лише зелені.

В юності Г. Менделя дуже цікавила фізика, він вивчав математику й особливо такі її розділи, як теорія ймовірностей й статистика. Все це дало змогу науковцеві правильно організувати наукове дослідження, обов'язковими умовами якого є: 1) скрупульозне планування усіх дослідів; 2) суворе дотримання всіх методик; 3) точна реєстрація експериментів і фіксування отриманих результатів; 4) отримання достатньої для статистичної обробки кількості даних.

Усі ці умови стали основою гібридологічного методу дослідження спадковості, що його започаткував саме Г. Мендель. Гібридологічний метод - це схрещування батьківських особин і вивчення нащадків-гібридів з метою визначення особливостей успадкування тих чи інших ознак й властивостей.

Отже, аспекти організації експериментів, започатковані Г. Менделем, є необхідними умовами проведення будь-якого наукового дослідження.

Як відбувається успадкування ознак під час моногібридного схрещування особин?

Свої дослідження Г. Мендель розпочав з моногібридного схрещування, за якого батьківські особини різняться проявами однієї ознаки (іл. 83). Для дослідів було взято рослини чистих ліній із жовтим й зеленим забарвленням насіння. У першому поколінні нащадків усі горошини завжди були лише жовтого кольору. Явище переважання в гібридів першого покоління проявів ознаки одного з батьків Мендель назвав домінуванням ознак (від лат. dominancio - панування), прояв ознаки в гібридів першого покоління - домінантним, а той, що не проявився, - рецесивним (від лат. recessus - відступ). Одноманітність першого гібридного покоління та виявлення в гібридів лише домінантного прояву ознаки в сучасній генетиці називається першим законом Менделя, або ЗАКОНОМ ОДНОМАНІТНОСТІ ГІБРИДІВ ПЕРШОГО ПОКОЛІННЯ:

Під час моногібридного схрещування батьківських особин, що різняться проявами однієї ознаки, в потомстві спостерігаються лише домінантні прояви ознаки, й усі нащадки будуть одноманітними як за генотипом, так і за фенотипом.

Іл. 83. Схема моногібридного схрещування

При схрещуванні гетерозиготних гібридів першого покоління між собою в другому поколінні з'являються особини як з домінантними, так і з рецесивними станами ознак, тобто виникає розщеплення в певних відношеннях. Розщеплення ознак - явище появи обох проявів ознаки у гібридів другого покоління (F2), отриманих від схрещування гетерозиготних особин. Так, у дослідах Менделя із 8023 жовтих насінин гороху, отриманих у другому поколінні, було 6022 жовтих і 2001 зелених. Узагальнюючи фактичний матеріал, Мендель дійшов висновку, що у другому поколінні 75 % особин мають домінантний прояв ознаки, а 25 % - рецесивний (розщеплення 3 : 1).

Ця закономірність отримала назву другого закону Менделя, або ЗАКОНУ РОЗЩЕПЛЕННЯ.

Під час моногібридного схрещування двох гібридів першого покоління, які є гетерозиготами, в потомстві спостерігаються розщеплення за фенотипом 3 : 1 і за генотипом 1 : 2 : 1.

Отже, основними закономірностями, що пояснюють успадкування проявів ознаки, є перший та другий закони Менделя.

Якими є основні взаємодії алельних генів?

Основними видами взаємодії алельних генів є повне домінування, неповне домінування, кодомінування та множинний алелізм.

Повне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму домінантний алель (А) повністю пригнічує дію рецесивного (а). У результаті такого впливу в гетерозигот спостерігається домінантний прояв ознаки. Прикладом цієї форми взаємодії є успадкування кольору плодів у томата, довжини стебла в гороху та ін.

Неповне домінування - це форма взаємодії алельних генів, за якої у гетерозиготного організму (Аа) домінантний алель (А) не повністю пригнічує рецесивний алель (а), внаслідок чого проявляється проміжний стан ознаки. За повного домінування розщеплення за генотипом і фенотипом збігається й становить 1 : 2 : 1. Прикладами ознак, які успадковуються за неповним домінуванням, є: форма волосся людини (кучеряве, хвилясте й пряме), забарвлення пір'я курей (чорне, зозулясте й біле), забарвлення квітів нічної красуні (червоне, рожеве й біле) та ін. (іл. 84).

Іл. 84. Приклади повного (1) і неповного (2) домінуванння

Множинний алелізм - це явище, за якого ознака в популяції визначається не двома, а декількома алелями. Множинні алелі виникають внаслідок мутації одного гена в різних особин. Так, у людини три алельні гени (їх позначають I0, ІА, ІВ) в різних поєднаннях визначають 4 групи крові за системою АВ0. Серії множинних алелей визначають також забарвлення хутра в лисиць, колір шерсті гімалайського кролика. У мухи дрозофіли відома серія алелів за геном забарвлення очей, що складається з 12 варіацій: червона, коралова, вишнева, абрикосова, біла та ін.).

Кодомінування - це взаємодія алельних генів, за якої у фенотипі організму проявляються обидва алелі гена. За типом кодомінування в людини успадковується четверта група крові (генотип ІАІВ).

Отже, між алельними генами за участі їхніх функціональних продуктів постійно відбуваються різного роду взаємодії.

ДІЯЛЬНІСТЬ

3. Практична робота 2 (початок)

Розв'язування типових вправ з генетики. Моногібридне схрещування

Мета: закріпити знання І та ІІ законів Менделя; формувати уміння розв'язувати вправи з генетики на моногібридне схрещування з повним домінуванням, неповним домінуванням та явищем множинного алелізму.

Зразок розв'язування вправи з генетики

Вправа. У томатів червоне забарвлення плодів домінує над жовтим. Гомозиготна червоноплідна рослина схрещується з жовтоплідною. Який колір плодів матимуть нащадки?

Відповідь: всі нащадки будуть червоноплідними за фенотипом й гетерозиготами за генотипом.

Задачі з генетики для самостійної роботи

Вправа 1. У разі схрещування чистої лінії мишей з коричневою шерстю з чистою лінією мишей із сірою шерстю отримують нащадків з коричневою шерстю. Від схрещування F1 отримують коричневих і сірих мишей у співвідношенні 3 : 1. Поясніть результати схрещувань.

Вправа 2. Наявність пігменту у волоссі людини домінує над альбінізмом. Чоловік і дружина - гетерозиготні за пігментацією волосся. Чи можливе народження в них дитини з альбінізмом?

Вправа 3. У людини вміння володіти переважно правою рукою - домінантна ознака, лівою - рецесивна. Чоловік-правша, мати якого була лівшею, одружився з жінкою-правшею, батько якої лівша. Яка ймовірність народження дитини-лівші?

Вправа 4. При схрещуванні чорного півня з білою куркою всі курчата були строкатими. В другому поколінні отримано: 24 строкатих, 12 чорних і 10 білих. Яким буде потомство від схрещування: а) строкатих курей з чорними півнями; б) строкатого півня з білою куркою?

Вправа 5. Червоноквіткову форму нічної красуні схрестили з білоквітковою. Яким буде потомство від схрещування гібридів першого покоління з білоквітковою рослиною у разі неповного домінування?

Вправа 6. У батька за системою АВ0 І група крові, у матері - ІІІ група. Які групи крові можуть бути у їхніх дітей, якщо мати гетерозиготна за цією ознакою?

Завдання "Нечуйвітер, партеногенез й закони Менделя"

У свій час професор ботаніки з Мюнхена К. Негелі порадив Г. Менделю повторити досліди на інших видах. Мендель шанобливо погодився з цим. Але у дослідах на нечуйвітрі, а згодом і на бджолах Г. Мендель не отримав підтвердження відкритих ним фундаментальних законів спадковості. Поясніть, чому.

4. ОБЕРИ ЗАВДАННЯ СВОЇХ МОЖЛИВОСТЕЙ ТА ВИКОНАЙ ПИСЬМОВО!

1. Що таке гібридологічний метод? 2. Назвіть переваги гороху посівного як об'єкта генетичних досліджень. 3. Сформулюйте перший закон Менделя. 4. У чому суть другого закону Менделя? 5. Назвіть основні взаємодії алельних генів.

7. Завдяки чому Г. Мендель досяг успіхів у дослідженні успадкування ознак? 8. Як відбувається успадкування ознак при моногібридному схрещуванні особин? 9. Якими є основні взаємодії алельних генів?

10. Чому закони Менделя мають статистичний характер?

19.01.2021 р.Увага!!! урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі.

1. Виконати тест " Збереження та реалізація спадкової інформації"

Код доступу 2030611 скористайся цим кодом, відкривши посилання join.naurok.ua

3. Переглянути відео до уроку " Класичні методи генетичних досліджень. Генотип та фенотип. Алелі. Закони Менделя" .

-Завдання для всього класу §28 опрацювати. Індивідуальне завдання.

-Підготувати повідомлення про Ґреґора Менделя та його роль у становленні генетики як науки.

13.01.2021 р. Увага!!! Урок відбудеться о 10.20-11.05 годині в Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

12.01.2021 р. Увага для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -https://meet.google.com/bvp-ixke-rde

Тема: Поділ клітин: клітинний цикл, мітоз. Мейоз. Рекомбінація ДНК.

фаз мітозу (на прикладі клітин кореня цибулі) .

2. На слайдах 33-35 виконай в зошит лабораторне дослідження. Скористайся підказкою до дослідження на сл.35.

3. На слайді 38 обери і виконай на оцінку питання для самоконтролю.

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми " Фотосинтез. Світлова і темнова фаза"

2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми
18.11.2020 р. Тема: Обмін речовин та енергії.Основні шляхи розщеплення органічних речовин в живих організмах.
2. Занотуйте основні поняття даної теми.

3. Перегляньте Відеоурок даної теми "Обмін речовин та перетворення енергії в клітині"
- Опрацювати презентацію уроку; - На слайді 46 переглянути відеоуроки та наково- популярні фільми; - Дати відровіді на питання на слайді 45, 47.
НК було відкрито в середині 60-х років ХІХ швейцарським вченим Ф. Мішером.

У ядрах лейкоцитів він виявив невідому речовину, що істотно відрізнялася від всіх відомих на той час речовин. Оскільки речовину виділили з ядра (nucleus), речовини назвали нуклеїновими кислотами.

І.Я. Горбачевський (українець) вперше добув чисті НК у 90 - х роках ХІХ ст.

Уотсон і Крік встановили структуру НК (1953р), за що отримали Нобелівську премію.
НК ДНК РНК
Дезоксирибонуклеїнова кислота Р ибонуклеїнова кислота

-міститься в ядрі, мітохондріях, - Міститься в ядрі, мітохондріях, пластидах пластидах, цитоплазмі

- носій спадкової інформації. беруть участь у синтезі білка.
4. Будова НК
vНК набагато складніші за всі відомі вам речовини. Їх від 100 тис. до 60 млн.

Довжина молекули ДНК до кількох см. Це у 10 мільйонів разів більше за розмір звичайних молекул. Якщо розгорнути молекули ДНК лише 1 клітини, то утвориться ланцюжок довжиною кілька метрів завдовжки.

Молекули НК складаються із багатьох нуклеотидів.

Кожен нуклеотид склдається їз залишків трьох молекул - нітрогеновмісної сполуки (азотиста основа), вуглеводу (моносахаридиу) і ортофосфатної кислоти.
Нітратна основа Вуглевод - пентоза Ортофосфатна кислота
Види нітратних основ: Види вуглеводів
Ц - цитозин Т - тимін У - урацил

А - аденін рибоза С ₅Н ₁₀О 5 Н ₃РО ₄
Первинна структура молекули ДНК і РНК Вторинна структура молекули ДНК
Г - гуанін дезоксирибоза С ₅Н ₁₀О ₄

Нуклеотиди сполучаються між собою, утворюючи ланцюги.

подвійна спіраль, утворена двома полінуклеотидними ланцюгами, протилежно направленими і скрученими навколо спіральної осі. Залишки азотистої основи спрямовані всередину спіралі молекули ДНК.

Ланцюги утримуються один біля одного за допомогою водневих зв'язків між залишками азотистих основ. Послідовність цих залишків в одному ланцюзі ДНК узгоджується з їх послідовністю в іншому. Приєднання азотистих основ відбувається за принципом комплементарності:
Правило Чаргаффа: А=Т, Т=Г
Комплементарність - універсальний принцип структурно-функціональної організації нуклеїнових кислот - реалізується при формуванні макромолекул ДНК і РНК у ході реплікації й транскрипції:

напроти А стає Т, напроти Г - Ц. Тому будь яка молекула ДНК містить однакову кількість залишків молекул аденіну і тиміну, а також гуаніну і цитозину.

А....Т два водневих зв'язки

Г.....Ц три водневі зв'язки

Діаметр спіралі = 2нм
Третинна структура
Довжина одного нуклеотиду = 3,4нм.

Повний виток спіралі містить 10 пар нуклеотидів.

Формується тільки у зв᾿язку з білками та слугує для більш компактного упакування ДНК в ядрі. (довжина ДНК =8см. Разом з білками утворює хромосоми)

Американський біохімік Дж.Уотсон і англійський біофізик Ф. Крік у 1953 році розкрили будову ДНК. У 1962р їм було присуджено Нобелівську премію.

Аденозинтрифосфорна кислота (АТФ) - молекула, багата на енергію, оскільки містить два фосфоангідридні зв'язки.

АТФ виступає в ролі донора енергії в процесах анаболізму. Завдяки енергії АТФ здійснюються різні види роботи в життєдіяльності організму (наприклад, м'язове скорочення, фотосинтез рослин тощо).

У клітині молекула АТФ витрачається впродовж однієї хвилини після її утворення.

При перетворенні АТФ в АДФ виділяється 7,3 ккал/моль вільної енергії.

У людини кількість АТФ, що дорівнює масі тіла, утворюється й розщеплюється кожні 24 години.

Цикл АТФ-АДФ - основний механізм обміну енергії в біологічних системах, АТФ - універсальна "енергетична валюта".

Аденін - рибоза - Ф ~ Ф ~ Ф

Кожен макроергічний зв᾿язок містить по 40 кДж
Функції НК Як передається генетична інформація? 1. Ген -діляннка ДНК , що несе інформацію про будову одного поліпептидного ланцюга
АТФ↔ АДФ + Ф + 40 кДж (дифосфат)

АДФ ↔ АМФ + Ф + 40 кДж (монофосфат)

Кожна ДНК містить багато генів

2.Відтворення молекули ДНК ( подвоєння або реплікація)

Відбувається перед поділом клітини.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий і формується подвійна спіраль; (А = Т, Г ≡ Ц )

-утворюється 2 нових молекули ДНК, що мають ту ж саму генетичну інформацію, яка була в ДНК клітини до ділення.
3. Види РНК:
- Принцип напівконсервативності - один ланцюг ДНК успадкований від материнської, а другий синтезований заново.

ДНК І ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

ІІ ТТТ ЦГТ ГГЦ ГТЦ ЦЦЦ ТЦЦ ТТТ ГАА АГТ ГТА

Функція РНК - здійснення синтезу білка

Залежно від функцій, які виконують РНК, розрізняють 3 типи цих сполук:
4. Транскрипція - синтез всіх видів РНК на матриці ДНК
-і -РНК (м - РНК) інформаційна, або матрична - копіює інформацію з ДНК;

-т - РНК транспортна - транспортує амінокислоти до місця синтезу білка (найкоротші)

- р - РНК рибосомальна (найбільша) утворює рибосому, бере участь у процесі синтезу білка.

- водневі зв'язки між двома ланцюгами розриваються, відбувається роз'єднання ланцюгів;

-до кожного ланцюга за принципом компліментарності добудовується новий, але з'являються залишки молекул урацилу (замість тиміну), які розташовуються навпроти аденіну.
5. Біологічна роль ДНК
-Синтезований ланцюг РНК виходить із ядра в цитоплазму, а ДНК знову з'єднується у подвійну спіраль.

ДНК ААА ГЦА ЦЦГ ЦАГ ГГГ АГГ ААА ЦТТ ТЦА ЦАТ

І РНК УУУ ЦТУ ГГЦ ГУЦ ЦЦЦ УЦЦ УУУ ГАА АГУ ГУА

ДНК - збереження генетичної інформації

-Одиницею генетичної інформації є ген

-Ген - це фрагмент молекули ДНК, у якому закодована інформація про будову одного білку (закодована послідовність залишків молекул амінокислот у білку).

-Кодон (триплет) складається із 3 нуклеотодів;

1 кодон відповідає 1 амінокислоті.А - Г - Ц - Т - Т - А -

1. Указати пари комплементарних нуклеотидів у молекулі

. Указати послідовність нітратних основ, що повинна утворитися в процесі подвоєння (реплікації) ДНК на базі полінуклеотидного ланцюга АЦТ-ТТГ-ГАТ-ТТТ-АЦТ-ГТГ:

А ТГА-ААЦ-ЦТА-ААА-ТГА-ЦАЦ;

Б ТАА-ТАА-ТАА-ТАА-ААА-ААА-ТАГ;

В ТАЦ-АЦГ-ЦТЦ-АТГ-ГТА-ЦЦТ-ТГЦ;

г ТТТ-ТТТ-ТАТ-АЦА-ЦАЦ-ЦГЦ-ТАА;

Д АГА-ТАГ-ТТА-ТТТ-ТТТ-ЦЦЦ-ЦАЦ;

Е ТГА-ТЦТ-ААА-ГГГ-ТГТ-АТГ-ЦЦЦ.

3. Довжина фрагмента молекули ДНК дорівнює 20,4 нм. Скільки нуклеотидів в цьому фрагменті ?

Розв'язок.

У всіх організмів, крім деяких вірусів, молекула ДНК дволанцюгова, а розмір одного нуклеотиду становить 0,34 нм.

Визначаємо кількість нуклеотидів в цьому фрагменті:

20,4 : 0,34 = 60 (нуклеотидів).

Яким буде нуклеотидний склад ділянки одного ланцюга молекули ДНК, якщо іРНК містить аденіну - 21%, цитозину - 25%, гуаніну - 24% і урацилу - 30%?

У фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності: ААГ-ТЦТ-ТАЦ-ГТА. Який буде другий ланцюг ДНК? Яка маса цього фрагмента ДНК? (Довжина одного нуклеотиду - 0,34 нм, маса - 340 а. о. м.)

4.а) На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в такій послідовності: А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г.
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - Т - А - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - А - Т - Ц
Визначте схему структури дволанцюгової молекули ДНК, підрахуйте відсотковий склад нуклеотидів в цьому фрагменті.
(А + Т ) + ( Г + Ц) = 100%
Розв'язок.

Структуру дволанцюгової молекули ДНК визначаємо за принципом комплементарності:

Для визначення відсоткового складу нуклеотидів треба використовувати співвідношення:

Підрахуємо загальну кількість нуклеотидів:

А = 7 ; Т = 7 ; Г = 5 ; Ц = 5. Всього 24 . Визначимо, скільки відсотків припадає на один нуклеотид :

24/ 100 = 1 / х

х = 100 · 1: 24 = 4, 17

Тепер можна розрахувати і кількість нуклеотидів:

24 / 100 = 7 / х ;

х = 100 · 7 : 24 = 29,17 (А і Т);

24 / 100 = 5 / х ;

х = 100 · 5 : 24 = 20,83 (Г і Ц ) .

Можна визначити й іншим способом:

7 · 4,17 = 29,17 (А і Т);

5 · 4,17 = 20,83 (Г і Ц ).

4.б). На фрагменті одного ланцюга ДНК нуклеотиди розташовані в послідовності:
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г Т - Т - Ц - А - Г - А - Т - Г - Ц - Т - А - Ц
А - А - Г - Т - Ц - Т - А - Ц - Г - А - Т - Г. Запишіть схему структури дволанцюгової молекули ДНК; поясніть, якою властивістю ДНК при цьому ви керувалися; яка довжина даного фрагмента ДНК. Примітка. Кожен нуклеотид займає 0,34 нм за довжиною ланцюга ДНК.

Розв'язок.

Ділянка одного фрагмента дволанцюгової молекули ДНК виглядає так:

Дволанцюгова молекула ДНК будується за принципом комплементарності (доповнення). Визначаємо довжину даного фрагмента ДНК.
В днк тоже самое, только вместо урацила тимин - 348. Правильные названия нуклеотидов: аденин, тимин (в рнк это урацил) , гуанин, цитозин.
До фрагменту входить 12 нуклеотидів, довжина кожного - 0,34 нм:

0,34 · 12 = 4,08 нм.

У результаті біохімічного аналізу в молекулі іРНК людини виявлено нуклеотидів: 440, які містили гуанін, 325 - аденін, 128 - цитозин, 348 - урацил. Скільки нуклеотидів, що містять аденін, є у фрагменті молекули ДНК, на якій утворилася названа іРНК.
А = 18 ; Т = 18 ; Г = 12 ; Ц = 12 .
Частковий і -РНК гена інсуліну має наступний склад: УУУ - ГУУ - ГАУ - ЦАА - ЦАЦ - УУА - УГУ - ГГГ - УЦА - ЦАЦ. Визначте співвідношення (А + Т) : (Г + Ц) у фрагменті названого гена.

Розв'язок.

Підрахуємо кількість нуклеотидів в ДНК:

(А + Т ) : ( Г + Ц) = (18 + 18 ) : ( 12 + 12) = 36:24.

. У молекулі ДНК виявлено 880 гуанілова нуклеотидів, які складають 22 % від загального числа нуклеотидів в цій ДНК.

Визначте: а ) скільки інших нуклеотидів в цій ДНК? б) яка довжина цього фрагмента?

Розв'язок.

1) І варіант розв'язоку - Σ (Г) = Σ (Ц) = 880 (це 22%);

На частку інших нуклеотидів припадає: 100 % - (22% + 22%) = 56 % , тобто по 28 %;
ІІ варіант розв'язоку
Для обчислення кількості цих нуклеотидів складаємо пропорцію:

22% - 880

28% - х , звідси х = 1120 Σ (А ) = Σ (Т);

880 - 22%

х - 100%

х = ( 880 · 100) : 22;

х = 4000;

(А + Т) = 4000 - (Г + Ц) ;

(А + Т) = 4000 - (880 · 2) ;

(А + Т) = 2240 (нуклеотидів) ;

А = Т = 2240 : 2 = 1120 (нуклеотидів) .

2) для визначення довжини ДНК потрібно дізнатися, скільки всього нуклеотидів міститься в 1 ланцюзі:

(880 + 880 + 1120 + 1120) : 2 = 2000

2000 · 0,34 = 680 (нм).

Задача 7. Дана молекула ДНК з відносною молекулярною масою 69 000, з них 8625 припадає на частку аденілових нуклеотидів. Знайдіть кількість всіх нуклеотидів в цій ДНК. Визначте довжину цього фрагмента .

Розв'язок.

1) 69000 : 345 = 200 ( нуклеотидів в ДНК) ,

8625 : 345 = 25 ( аденілових нуклеотидів в цій ДНК) ,

Σ ( Г + Ц) = 200 - ( 25 +25 ) = 150 , тобто їх по 75;

2) 200 нуклеотидів у двох ланцюгах , значить в одній - 100.

100 · 0,34 = 34 (нм).
Розв'язок.
. Ділянка гена має таку послідовність нуклеотидів: ТТТ - ТАЦ - АЦА - ТГТ - ЦАГ. Визначте послідовність нуклеотидів і-РНК і послідовність амінокислот у білковій молекулі, яка синтезується під контролем цього гена .

Розв'язок.

Задача 9.Яку довжину має ген, який кодує інсулін, якщо відомо, що молекула інсуліну має 51 амінокислоту, а відстань між нуклеотидами в ДНК складає 0,34 нм?

Ген - ділянка ДНК, яка несе інформацію про інсулін. Одну амінокислоту кодує 3 нуклеотиди (триплет) ДНК.

Визначаємо кількість нуклеотидів ДНК, які кодують інсулін:

51· 3 = 153 (нуклеотиди)

Розраховуємо довжину цього гену:
А + Т = 18% + 20% = 38%, Г + Ц = 28% + 34% = 62%.
0,34 · 153 = 52,02 (нм).
А + Т = 20% + 18% = 38%, Г + Ц = 34% + 28% = 62%.
. Дослідження показали, що в і-РНК міститься 34% гуаніну, 18% урацилу, 28% цитозину, 20% аденіну. Визначте відсотковий склад азотистих основ на ділянці ДНК, яка є мтрицею для данної і-РНК.
16.09.2020 р. Тема:Вуглеводи.
Відомо, що 34% гуаніну в і-РНК, тоді в ДНК ланцюзі (кодуючій) буде 34% цитозину, відповідно, 18% урацилу - 18% аденіну, 28% цитозину - 28% гуаніну, 20% аденіну - 20% тиміну (за принцепом комплементарності). А + Т та Г + Ц у кодуючій складає:

У некодуючому ланцюзі ДНК добуткові показники будуть такі ж самі, тільки відсоток окремих основ беде оборотній:

В обох ланцюгах у парах комплементарних основ буде донакова кількість, тобто А = Т = 19%, Г = Ц = 31%.

- Опрацюйте презентацію та запишіть короткий конспект уроку.

Які елементи входять до складу білка?

Яка частина амінокислоти називається радикалом?

Чим замінні амінокислоти відрізняються від незамінних?

Які взаємодії називають гідрофільно-гідрофобними?

Які білки називаються простими, а які складними?

Ферменти. Властивості, механізм дії, класифікація.

Ферменти - це біологічні каталізатори, здатні прискорювати хімічні реакції в клітині в десятки тисяч разів. Вивчає ферменти наука ензимологія.

Основні властивості ферментів: усі ферменти - глобулярні білки; вони збільшують швидкість реакції, але самі в цій реакції не витрачаються;

ферменти високо специфічні: один фермент може каталізувати тільки одну реакцію;їх присутність не впливає ні на властивості, ні на природу кінцевого продукту (або продуктів) реакції;фермент завжди більший за субстрат (або субстрати), з якими він взаємодіє;

фермент взаємодіє з субстратом за допомогою активного центру - спеціальної ділянки, яка за формою відповідає субстратові;дуже мала кількість ферменту викликає перетворення великих кількостей субстрату;активність ферментів залежить від рН середовища, температури, тиску і від концентрацій як субстрату, так і самого ферменту; фермент-субстратний комплекс здатний знижувати енергію активації реакції (тобто робити меншою енергію початку реакції), саме це і дозволяє ферменту прискорити перебіг реакції.

- Механізм дії ферментів.

Є дві гіпотези, що пояснюють, як діють ферменти. Одна з них називається гіпотезою "ключа і замка", а інша - гіпотезою "руки і рукавички".

Згідно з періною, субстрат є "ключем", який точно підходить до "замка" - ферменту. Найважливішою частиною "замка" є активний центр. Саме з ним і зв'язується субстрат, оскільки форма субстрату відповідає формі активного центру. Утворюється фермент-субстратний комплекс. Це активований стан, який веде до утворення продуктів реакції. Продукти, що утворилися, за формою вже не відповідають активному центру. Вони відділяються від нього (надходять в оточуюче середовище), після чого активний центр, що звільнився, може приймати нові молекули субстрату.

Згідно з гіпотезою "руки і рукавички" активний центр не жорстко підходить до субстрату. Субстрат викликає якісь зміни в активному центрі, як рукавичка дещо змінюється, будучи на ді-тою на руку. Цю гіпотезу називають ще гіпотезою індукованої (тобто викликаної) відповідності.

(При дефіциті часу гіпотезу "руки і рукавички" можна опустити.)

Багатьом ферментам для роботи потрібна небілкова частина. Це можуть бути невеликі органічні молекули, деякі з них близькі до вітамінів.

Основні функції ферментів - це зниження активації енергії, тим самим підняття швидкості реакції.

Основні властивості ферментів:

Будучи білками ферменти мають всі іх властивості

Деякі ферменти мають не білкову частину (кофермент)

специфічність (субстрат-, реакція-, регіональна-, стереоспецифічність).

чутливість (температура, pH- середовище, іоноконцентрація).

чутливіші за інші хімічні каталізатори

дія у водному та низькотемпературному середовищі.

Класифікація ферментів відбувається за допомогою каталізованих ними типів реакції:

Оксидоредуктаз - окисно- відновні реакції.

Трансфераза - перенесення хімічних груп

Гідролізи - гідролітичні розщеплення зв'язків.

Ліази - негідролітичні розщеплення зв'язків

Ізомерази - взаємоперетворення різних ізомерів

Лігази - з'єднання молекул за допомогою енергії АТФ

Деякі чинники, що впливають на активність ферментів:

Концентрація ферменту.

Концентрація субстрату.

pH-середовище.

Температура.

Інгібітори, активатори.

Зі збільшенням концентрації ферментів швидкість реакції зростає. Якщо ця концентрація стала то зі збільшенням концентрації субстрату швидкість реакції змінюється. Швидкість реакції також залежить від:

- pH- середовища. Для більшості ферментів визначено оптимальне pH-середовище при якому вони максимально активні (виняток пр.: пепсин в шлунку pH 1,5-2,2).

-Температури - найважливіший фактор зміни швидкості реакції. Оптимальна температура для реакції ферментів (приблизно 37°C).

Серед речовин які впливають на активність ферментів. Є такі, що збільшують швидкість реакції (активатори) та такі, що гальмують її (інгібітори). Інгібітори можуть бути поділені на оборотні (реверсивні) та необоротні (ірреверсивні).

Більша частина ферментних активаторів - катіони ( залізо, магнезій, цинк, калій, натрій, т. інші ). На активність одних ферментів впливає концентрація солей, інші не чутливі до присутності іонів.

Лабораторне дослідження "Вивчення властивостей ферментів" Робочий зошит

1)Переконайтеся в наявності каталази. Для цього розімніть одну горошину гороха і нанесіть на неї декілька крапель пероксиду водню.

2)Зніміть з гороху шкірку і перевірте на каталазу окремо шкірку і сім'ядолі.

3)Поставте дві пробірки з дистильованою водою, на водяну баню з температурою 40 °С.

4)Прокип'ятіть в окремій пробірці три цілі горошини, а потім помістіть їх в одну з пробірок на водяній бані.

5)В іншу пробірку на водяній бані покладіть три горошини, що не зазнавали кип'ячення.

6)Перевірте кожну з горошин на каталазну активність.

7)Якщо є можливість, то повторіть той же експеримент при температурі 50, 60, 70, 80, 100 °С (можна це зробити в групах).

8)Зафіксуйте спостереження і поясніть отримані результати.

Контрольні запитання

1. Які основні біологічні функції білків?

2. У чому полягає захисна функція білків?

3. Чим визначається рухова функція білків?

4. Що собою становлять ферменти?

5. Які функції виконують ферменти?

6. Завдяки чому ферменти здатні виконувати свої функції?

7. Завдяки яким властивостям білків живі організми здатні сприймати

подразники?

7.Підбиття підсумків уроку

Поміркуйте:

Чому без участі ферментів перебіг більшості біохімічних процесів у клітині був би неможливим?

У результаті ферментативних реакцій, на відміну від безфер-ментних, не утворюються побічні продукти, тобто спостерігається майже 100й вихід кінцевого продукту. Яке це має значення для нормального функціонування організму?

Урок №68. Контрольна робота за ІІ семестр.

Домашнє завдання активне!

Завдання необхідно виконати до 26 травня 17:00.

Урок №67. Семінар. Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства.

- Підготуйте повідомлення (письмово), презентацію чи реферат на тему: "Генетично модифіковані організми - прихована загроза чи користь для людства", чи "Гентаври - хто вони ?"

Перегляньте відео за посиланнями:

Ви вже знаєте, що таке біотехнології. Як давно люди використовують біотехнології? Які методи відносять до цієї галузі? Яке значення в житті людини відіграють виробництва, що застосовують методи біотехнології?

Дуже цікаво провести порівняння технологій створення ГМО і технологій класичної селекції.

Порівняння класичних і сучасних біотехнологій

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Ґрунтується на природному процесі, який використовується людиною

Використовується не менше як 10 тисяч років (із застосуванням штучного мутагенезу не менше ніж 80 років)

Використовується понад 30 років

Працює одразу з кількома тисячами генів

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Створює організми, які генетично значно відрізняються від природних форм

Потребує значного часу для виведення нових форм

Потребує меншого часу для виведення нових форм

Проблеми та перспективи використання технології генетичної інженерії

Питання про перспективу використання генної інженерії під час вирощування сільськогосподарської сировини продовжує спричиняти серйозні суперечки серед дослідників і споживачів. Серед позитивних аргументів - підвищена врожайність, екологічні переваги, захист від шкідників. З іншого боку - непевність частини споживачів у безпечності нових технологій.

Теоретично негативний вплив, наприклад, трансгенних рослин на інші організми можливий через наявність у організмі рослин біологічно активних речовин (інсектициди, фунгіциди та ін.). Вплив цих речовин може бути прямої або опосередкованої дії через трофічні ланцюги. Однак до сьогодні достовірних експериментальних даних про негативний вплив трансгенних рослин, стійких до шкідників, на нецільові організми не отримано.

Мал. 57.1. Золотий рис (генетично модифікований сорт, який містить багато бета-каротину) порівняно зі звичайним рисом

Також за 30 років досліджень не було виявлено достовірних експериментальних даних щодо негативного впливу ГМО на тих, хто споживав їх у їжу.

У Європі модифіковані рослини сої та кукурудзи для виготовлення харчових продуктів дозволено з 1997 року, а харчові ферменти, добавки, одержані в результаті генної інженерії, використовують понад двадцять років. Слід відмітити, що ГМО-продукти є дешевшими, ніж продукти звичайної селекції, і можуть містити корисні для людей сполуки. Так, генетично модифікований сорт рису (золотий рис) містить значну кількість бета-каротину (мал. 57.1).

Застосування в наукових дослідженнях

Генетична інженерія надзвичайно широко використовується в сучасній біології та медицині. Вона стала одним з головних інструментів як науки, так і виробництва. У наукових дослідженнях генетична інженерія дозволяє цілеспрямовано "вимикати" потрібні гени. Це допомагає досліджувати їхні функції. Також можна вводити в організм ген, якого він не мав раніше, і попередньо тестувати наслідки застосування нових технологій.

Важливі результати з допомогою цієї методики можна отримати в галузі аналізу шляхів реалізації генетичної інформації. Більшість генів еукаріотів можуть синтезувати кілька варіантів білків, і розібратися в роботі цього механізму можна тільки за допомогою генетичної інженерії.

Виробництво лікарських препаратів

Без генетично модифікованих організмів, які виробляють лікарські препарати, наразі важко уявити сучасну медицину. Деякі препарати просто неможливо отримати в інший спосіб. Використовують такі ліки вже досить давно. З 1982 року розпочалося масове застосування інсуліну, виробленого генетично модифікованою бактерією. Ген людського інсуліну згадуваній бактерії дістався штучно. До цього в лікуванні діабету використовували інсулін свиней, який часто спричиняв ускладнення й алергічні реакції.

Крім інсуліну, за допомогою генетично модифікованих організмів виробляють гормон росту, інтерферон, препарати для лікування інфаркту міокарда, препарати для лікування муковісцидозу, низки форм раку та інших захворювань.

Активно використовують технології генетичної інженерії для діагностики захворювань. Діагностувати таким чином можна інфекційні, спадкові захворювання, а також різні форми раку.

Ця діагностика ґрунтується на розпізнаванні специфічних ділянок нуклеїнових кислот - ДНК або РНК. Такий метод має дуже велику чутливість і високу надійність.

Генна терапія - це сукупність технологій, яка забезпечує внесення змін у генетичний апарат соматичних клітин людини. Головне її призначення - лікування спадкових захворювань. Основна ідея - замінити дефектний ген у клітинах на нормальний. Для цього з організму спочатку виділяють клітини, вводять у них здоровий ген і поміщають клітини назад (мал. 57.2). Таку терапію проводять, наприклад, для гена тимідинкінази у людей з тяжкою формою імунодефіциту.

Мал. 57.2. Схема генної терапії

Генна терапія вже має приклади успішного застосування, але поки що всі ці дослідження проводять як експериментальні. Адже технологія є складною й потребує докладного вивчення можливих ризиків і негативних наслідків.

Використання в сільському господарстві

У сільському господарстві генетично модифіковані рослини в комерційних масштабах використовують з 1994 року. Основний напрям використання - отримання рослин з підвищеною стійкістю до захворювань, шкідників або природних умов. Важливим напрямом є також отримання плодів з покращеною здатністю до зберігання. А найбільш перспективним напрямом використання у тваринництві є отримання молока від генно модифікованих тварин. Це молоко може містити дорогі або рідкісні білки, які застосовують у медицині, але які неможливо виробити за допомогою бактерій.

Першу успішну генну терапію для людини було проведено 14 вересня 1990 року. Із цього ж року почав виходити журнал "Генна терапія людини".

Найбільш перспективними напрямами використання генетичної інженерії в сучасній біотехнології й медицині є виробництво лікарських препаратів, генна терапія, діагностика захворювань і виробництво сільськогосподарської продукції. Трансгенні організми можуть мати велике значення для підвищення ефективності сільського господарства та під час досліджень у галузі молекулярної біології. За 30 років досліджень не було отримано достовірних даних щодо негативного впливу ГМО на людину та інші види живих організмів.

1. Як досягнення генетичної інженерії використовують: а) у наукових дослідженнях; б) у медицині; в) у сільському господарстві? 2. Які переваги порівняно з класичною селекцією має технологія отримання ГМО? 3. Порівняйте технології класичної селекції і технології створення ГМО. 4*. Які біологічні та екологічні проблеми можуть виникнути через використання ГМО? 5*. Які морально-етичні проблеми можуть виникнути під час використання технологій генетичної інженерії? 6*. Чи може людство обійтися без використання технологій генетичної інженерії? Відповідь обґрунтуйте.

Урок №65. Тема: Традиційні напрямки біотехнологій .

Мета: розглянути основні напрямки сучасної біотехнології, з'ясувати їх значення для суспільства та перспективи розвитку.

" XXI століття - золоте століття біології"

Без знань цієї науки люди ніколи б не отримали такі продукти як хліб, сир, вино. Невідомі людству залишилися б вітаміни та антибіотики.

- Спробуйте здогадатися, про яку науку йдеться мова? Проблемне запитання: (Біотехнологія) перегляд відеоуроку.

Біотехнологія - наука про використання біологічних об'єктів і хіміко-біологічних процесів у промисловому виробництві, с/г, енергетиці та медицині.

1. Методи біотехнології

1. Завдання біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

2. Досягнення біотехнології (самостійна робота, дайте письмово відповідь на дане питання)

Усім успіхів та здоров'я!

Урок №64. Тема уроку: "Введення в культуру рослин. Одомашнення тварин . Селекція."

Виконайте завдання (заповніть письмо таблиці) в підручнику на стор.263 і стор. 267.

ПЛАН * Селекція як прикладна галузь біології * Методи селекції * Штучний добір * Гібридизація, системи гібридизації * Штучний мутагенез та методи генної

-привернути увагу громадськості до екологічної ситуації, стану навколишнього середовища;

-навчитися встановлювати причини погіршення стану довкілля та прогнозувати його наслідки;

-виховувати відповідальне ставлення до природи і свого здоров'я;

-мотивувати необхідність поведінкової діяльності щодо покращення стану довкілля.

-зібрати і обробити інформацію про антропогенний та техногенний вплив на екосистеми;

- ознайомитися із найпростішою методикою проведення спостережень та дослідів у природі;

-формувати вміння теоретично обгрунтовувати зібраний матеріал;

-навчитися виконувати проектно-дослідницьку діяльність;

-набути навиків самостійної роботи з великими об'єктами інформації;

-розробити форму представлення результатів проекту;

-привернути увагу батьків і громадськості до екологічно чистого мікрорайону школи.

-збір і уточнення інформації;

Саме тому епіграфом нашого уроку будуть такі слова: " Природа, в якій вам, молодим, доведеться жити, забруднюється, піддається руйнуванню, знищується. Чи багатьом із вас пощастило бачити прозору річкову воду, чистий пісок, насолоджуватися тишею без ревіння моторів, дихати чистим повітрям без домішок бензину, мазуту, пестицидів? Ваше майбутнє може стати жахливим, якщо не почати негайно лікувати цю проказу. Настав наш час діяти." (Гарун Тазієв)

Проблемне питання . В зоопарку міста Лейпцига (Німеччина) відвідувачів зустрічає напис на клітці "Найстрашніший звір у світі" і в ній лише дзеркало. Чому? Кого бачать люди?

(Про людину, тому що людина не завжди правильно поводиться, порушує закони екології, цілісність природних екосистем, забруднює навколишнє середовище, змінює умови існування живих організмів, що призводить до різних порушень екологічної рівноваги і навіть екологічних лих і катастроф. Людина повинна навчитися грамотно господарювати на землі.) Чому людину назвали найстрашнішим звіром у світі?

- Сьогодні ми на перше місце поставимо людини і головне питання семінару: вплив людини на навколишнє середовище і як середовище впливає на неї.

А далі на основі підготовлених і прослуханих матеріалів нам належить проаналізувати різні екологічні ситуації, передбачити наслідки, знайти вихід з цих ситуацій.

- Підберіть інформацію в Інтернеті та інших друкованих виданнях, проаналізуйте, систематизуйте по темах.

Урок №62. Тема: Захист і збереження біосфери, основні заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Урок № 61. Тема: Біосфера як цілісна система.

Мета: розглянути особливості кругообігу речовин і потоку енергії в екосистемах та вплив людської діяльності на ці процеси, порівняти продуктивність різних екосистем; розвивати навички аналізу й синтезу інформації; виховувати розуміння єдності всього живого на нашій планеті.

Біосфера - екологічна система, межі якої зумовлені життєдіяльністю організмів.

Жива речовина виконує такі функції:

У біосфері відбувається постійний кругообіг елементів, які переходять від організму до організму, у неживу природу і знову до організму.

Кругообіг Оксисену. Оксиген поширений у живих організмах у складі хімічних сполук, а в атмосфері він представлений двома простими речовинами - киснем O2 і озоном O3. Кисень потрапляє в атмосферу внаслідок фотосинтезу, коли виділяється як побічний продукт фотохімічної реакції. Озон утворюється у верхніх шарах атмосфери внаслідок поглинання киснем ультрафіолетового випромінювання Сонця. Живі організми використовують кисень у процесі дихання для окиснення органічних сполук до карбон(ІУ) оксиду й води, які потім знову можуть використовуватися у процесі фотосинтезу.

Кругообіг Карбону. Природні сполуки, до складу яких входить Карбон, постійно зазнають змін, унаслідок яких здійснюється кругообіг Карбону. Важлива роль у кругообігу Карбону належить карбон(IV) оксиду, який входить до складу атмосфери. Цей газ надходить в атмосферу внаслідок багатьох процесів -виверження вулканів, горіння палива, розкладання вапняку, дихання живих організмів, процесів бродіння і гниття. З повітря СO2 у значних кількостях поглинається наземними рослинами та фітопланктоном Світового океану. Процес поглинання СO2 відбувається тільки на світлі - фотосинтез, унаслідок якого утворюються органічні сполуки, що містять Карбон. Із рослин, які поїдаються тваринами, Карбон переходить у тваринні організми. Тварини виділяють Карбон у вигляді вуглекислого газу під час дихання. Рослини і тварини з часом відмирають, починають гнити, окислюватись і частково перетворюватися на СO2, що повертається у повітря й знову поглинається рослинами. А частково рослинні та тваринні рештки у ґрунті перетворюються на горючі копалини - кам'яне вугілля, нафту, природний газ. Горючі копалини використовують як паливо, внаслідок згоряння якого СO2 знову повертається в атмосферу.

Урок 59. Тема: Структура екосистем та їх властивості.

- Опрацюйте презентацію та параграф, зробіть конспект, випишіть основні поняття

-Розв'яжіть задачу:
Задача . Маса сіна з 1 м2 лугу становить 200 г, а з вико-вівсяного поля - 500г. Використавши правило екологічної піраміди, визначте, яка площа лугу необхідна, щоб прогодувати протягом року одну людину масою 52 кг (із них 63% становить вода), якщо ланцюг живлення має вигляд: трава → корова → людина. Яка площа вико-вівсяного поля необхідна для цього?

2. Опрацюйте презентацію та теоретичний матеріал який поданий нижще.

3. Занотуйте тему уроку, терміни та схеми.

Як ми ємо , що кожна жива істота займає певну нішу в природі та виконує певні функції, підтримуючи рівновагу в екосистемі.

Вам відомо, як пристосовані тварини до проживання у водному, наземно-повітряному середовищі й у ґрунті. Але місця проживання тварин в одному й тому ж середовищі можуть суттєво відрізнятися за зволоженістю, температурою, освітленістю, а також за тим, які організми живуть поряд.

Екологічні фактори - всі складові навколишнього середовища, що впливають на стан і властивості організмів.

За походженням екологічні фактори поділяють на:

Чинниками неживої природи, або абіотичними чинниками, є світло, температура, вологість, рельєф, вітер, тиск тощо.

В організм тварин вода потрапляє через травний тракт у видів, що п'ють воду; завдяки використанню води, що міститься у продуктах харчування (гризуни, антилопи, американський кенгуровий пацюк); проникненню води через шкірні покриви (жаби); використанню метаболічної води, яка утворюється під час окиснення жирів (верблюди, гризуни, комахи). Втрата води відбувається з випаровуванням через шкірні покриви, з диханням, із сечею та екскрементами.

Більшість тварин - мешканців пустель можуть жити без води, отримуючи її з їжею або на безводний період відкладаючи багато жиру, під час окиснення якого в організмі утворюються молекули води; деякі впадають у літню сплячку (гризуни, черепахи). Багато мешканців пустель рятуються від спеки і втрати вологи, ховаючись на день у норах. Великі ссавці пустель (сайгак, кулан) можуть здійснювати міграції на далекі відстані в пошуках води.

Пристосування верблюдів до середовища існування

Ці ссавці добре пристосовані до життя в суворій і безводній місцевості. Густе хутро призначене для захисту від денної спеки і нічного холоду. На кожній нозі є по два пальці, широка м'яка підошва пристосована для ходіння по піску та дрібному камінню. Пальці у верблюдів озброєні грубими зроговіннями, схожими на нігті (а не копита, як у багатьох інших родів оленеподібних).

Верблюди не пітніють і втрачають малу кількість рідини з випорожненнями. Волога, яка при диханні виділяється з ніздрів, збирається в особливій складці і потрапляє в рот. Верблюд може довго обходитися без води, втрачаючи при цьому до 40 % маси тіла. Діставшись до води, тварина, щоб поповнити запас рідини, може відразу випити до ста літрів.

Одним зі специфічних пристосувань верблюда до життя в пустелі є горби, що являють собою жирові відкладення. Існує досить поширена думка, ніби верблюд може отримувати воду завдяки окисненню жиру, який міститься в горбах. Але справа в тому, що при диханні організм втрачає більше вологи, ніж утворюється при окисненні жирів. Насправді верблюди просто дуже добре переносять зневоднення. Верблюди здатні обходитися без води до двох тижнів, а без їжі - до місяця. Справжнє призначення горбів полягає в іншому: вони служать своєрідним "дахом", що захищає спину верблюда від палючого сонця. Крім того, концентрація всіх жирових запасів організму на спині сприяє кращій тепловіддачі. Верблюди також є добрими плавцями, незважаючи на те, що більшість з них ніколи не бачили жодної водойми.

До них належать впливи живих істот одна на одну, що формуються й виникають як взаємовідносини в популяціях. Це взаємодопомога, паразитизм, конкуренція тощо.

Чинники людської природи, або антропічні , - це чинники, пов'язані з діяльністю людини, яка впливає на стан довкілля.

Наприклад, вирубування лісів, обробіток земель, висушування боліт може суттєво змінити умови всього середовища існування.

2. Закон оптимуму Будь-який екологічний фактор може сприйматися організмом позитивно і негативно, залежно від дози. Найбільш сприятлива доза екологічного фактора, під дією якої вид (чи організм) проявляє максимум життєдіяльності, є оптимальною дозою. Екологи вже давно зазначили, що кожному організмові властива своя оптимальна доза того чи іншого фактора. У цьому полягає однин з аксіоматичних законів екології - закон оптимуму

Живих організмів на нашій планеті дуже багато. Вони відрізняються розмірами, способом живлення, а також місцями проживання. Ці місця називають середовищами існування.

Живі організми населяють чотири основні середовища існування: наземно-повітряне, водне, ґрунтове, а також організмове, тобто тіло інших істот.

Наземно-повітряне середовище за своїми умовами найрізноманітніше. Провідна роль серед факторів неживої природи тут належить освітленню, температурі, вологості, газовому складу атмосфери. Відповідно до цих факторів рослини і тварини мають різноманітні пристосування. Наприклад, серед рослин є добре відомі всім кактуси, у яких листки перетворилися на колючки, стебло товсте і м'ясисте. Кактуси мають добре розвинену кореневу систему, дуже щільну і міцну оболонку, якою вкрите стебло.

повітряного середовища пристосувався кактус таким чином? Проблемне запитання: - Як ви думаєте, до яких умов наземно- ( пристосування до життя при дії високих температур і невеликої кількості

водному середовищі існування провідна роль належить температурі, освітленню, тиску, газовому складу, солоності води, рельєфу дна тощо.

Якщо ви колись пірнали з аквалангом або дивилися підводні зйомки по телевізору, то, звісно, пам'ятаєте, що підводні рослини і водорості найкраще ростуть на невеликій глибині, куди добре проникають сонячні промені. І що далі ви просуваєтесь у глибину, тим темніше стає іменше трапляється рослинність, а потім зовсім зникає.

це верхній родючий шар літосфери (твердої оболонки Землі), утворений внаслідок життєдіяльності різних організмів. Ґрунт становить систему порожнин, розміри яких залежать від діаметра механічних часток, що його складають. Ці порожнини заповнені водою або повітрям. Завдяки наявності вологи умови існування дрібних організмів у ґрунті наближаються до подібних у водоймах. Вологість ґрунту завжди вища, ніж вологість повітря, тому різноманітні організми можуть легше переживати там посушливий період.

У ґрунті є значні запаси органічних речовин, що створює кормову базу для різноманітних організмів.

як середовище існування за своїми властивостями істотно відрізняється від інших. Так, якщо на організми, які живуть на поверхні інших істот, впливають різні чинники довкілля, то на організми, що мешкають усередині організму хазяїна, ці чинники діють лише опосередковано. В ролі господарів можуть виступати будь-які організми - від бактерій до високорозвинутих організмів рослин і тварин. Прикладами можуть стати бактерії паразитів, є численні хвороботворні бактерії. Наприклад, рослини-паразити і напівпаразити - омела, повитиця. Серед тварин-паразитів можна назвати різні види плоских і круглих червів, які живуть у внутрішніх органах людини і тварин. Так, печінковий ціп'як живиться в печінці та жовчних протоках корів, свиней, кролів, іноді трапляється й у внутрішніх органах людини. Широкий стьожак і свинячий ціп'як паразитують у кишечнику людини, спричиняючи погане почуття та схуднення. На поверхні тварин паразитують воші та кліщі.

4. Основні форми біотичних взаємозв'язків (Розповідь вчителями з елементами бесіди)

Паразитизм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування і завдає шкоду іншому виду. Наприклад, гриби-трутовики паразитують на деревах, печінковий сисун - у травній системі людини.

Коменсалізм - форма взаємовідносин, при якій один із двох існуючих разом видів отримує користь від сумісного існування, не завдаючи шкоди іншому виду. Коменсалізм може проявлятися у формах кварти-рантства (оселення на поверхні дерев орхідей, рибка гірчак відкладає ікру у черепашку беззубки річкової) чи нахлібництва (жуки живуть у мурашнику та виманюють їжу в мурашок) та ін.

- форма взаємовідносин, при якій сумісне співіснування є корисним та обов'язковим для обох видів і вони не можуть жити самостійно. Наприклад: гриби і водорості, які утворюють лишайники, комахи (терміти, таргани) і джгутикові найпростіші, рак-самітник і актинії та ін.

- форма взаємовідносин, при якій одні організми поїдають інших. Хижаки є серед тварин (леви, тигри), серед рослин (комахоїдні рослини), серед грибів (хижі гриби, які живляться нематодами). Внутрішньовидове хижацтво називають канібалізмом (наприклад, статевий канібалізм серед павуків).

П риродне середовище було, є і буде незмінним партнером людини в їх повсякденному житті. Ми черпаємо із скриньки природи всі наші багатства. Природа, її краса і велич залишаються нашим головним скарбом, нашою святинею, якій непідвладні час, мода... Ми з вами вже вивчили особливості біорізноманіття, прийшов час познайомитися із надорганізмовими біологічними системами. Арабське народне прислів'я говорить, що у краплині води відбивається Всесвіт.

Сучасні екологічні дослідження здійснюються в таких напрямах: вивчення впливу екологічних чинників на організми (факторальна екологія), дослідження екологічних взаємозв'язків на рівні популяцій (популяційна екологія), пізнання закономірностей існування та роз- витку природних угруповань та біосфери в цілому (біогеоценологія, або синекологія). Як окремий розділ екології синекологію було виділено на Міжнародному ботанічному конгресі у 1910 р. Синекологія - це розділ екології, об'єктом і предме- том пізнання якої є екосистеми та їхні внутрішні й зовнішні зв'язки. А що таке екосистеми?

ЕКОСИСТЕМА - це сукупність популяцій різних видів і неживих компонентів середовища, пов'язаних між собою колообігом речовин та енергії.

Прикладами екосистем є широколистий чи сосновий ліс, природне озеро чи штучний ставок, болото.

Їхні межі не завжди є чіткими і розміри бувають різними, але загальна структура та внутрішні зв'язки завжди подібні.

У цих екосистемах виділяють дві складових частини - неживий компонент і живий компонент.

Основною умовою їхнього існування є колообіг речовин та енергії, які пов'язують між собою неживі компоненти середовища та живі організми.

Так, в екосистемі коралового рифу живу частину представляють бактерії, водорості, молюски, коралові поліпи, риби тощо, а неживу - чинники середовища, якими є вода, повітря, пісок, галька, тепло, світло та ін.

Водорості акумулюють енергію світла й нарощують свою масу, тварини живляться рослинами, рештки рослин і тварин споживають бактерії. Ці дрібні істоти в процесі свого існування здійснюють не помітну нам, але дуже важливу для життя екосистем діяльність: вони перетворюють органічні рештки в мінеральні сполуки, які можуть використовувати рослини.

Природні екосистеми характеризуються стійкістю і цілісністю.

Стійкість підтримується завдяки відтворенню кожного з її компонентів.

Цілісність забезпечується в процесі міжвидової взаємодії під дією зовнішнього середовища.

Різноманітність екосистем (складання таблиці)

(мікроекосистеми) (макрроекосистеми)

Екосистеми за походженням

Природні Штучні

Наведіть по 3 приклади організмів, що називають:
Шановні дев'ятикласники! Працюючи і навчаючись в нестандартних карантинних умовах, ми звикаємо до вір туального спілкування, намагаємось зрозуміти один одного. І це здорово! Головне, сьогодні: згуртованість, організованість і оптимізм. Ми продовжуємо надсилати вам навчальні матеріали, які, сподіваємося, допоможуть кращому засвоєнню інформації, розміщеної не тільки в параграфах підручників. Всі розробки навчальних занять для дистанційного навчання продовжую розміщувати на моєму блозі
Підготувати повідомлення на вибір:

Про види екосистем (ліс, болота, пустелі, луги, степи, поля, парки, сади, річка, океан, море).

Про ланцюг живлення, екологічну піраміду.

Тема 6. Еволюція органічного світу (6 уроків)

# data[].attributes.attachment_link.title
Біологія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
20.01.2021 р.. Увага!!! для консультацій (запитань по даній темі) до уроку скористайся з 10.25-11.05 години! Google Meet за посиланням -http...

# data[].attributes.headline
Фізична культура

# data[].attributes.subject
Фізична культура

# data[].attributes.body
.Футбол. Удари на точність.

1. Виконати руханку: ТУТ

2. Удари на точність: ТУТ ТУТ

# data[].attributes.headline
Фізична культура

# data[].attributes.subject
Фізична культура

# data[].attributes.body
Футбол. Удари по м’ячу зовнішньою стороною стопи.

1. Виконати руханку: ТУТ

2. Удари по м’ячу зовнішньою стороною стопи: ТУТ

3. Вправи для розвитку швидкості: ТУТ

# data[].attributes.headline
Правознавство

# data[].attributes.subject
Правознавство

# data[].attributes.body
Тема: Урок узагальнення.
Розділ 5. Якщо право - це професія.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Підручник з Основ правознавства. 9 клас. Васильків - Нова програма
Завдання для узагальнення та перевірки знань, умінь і навичок учнів 1. Поясніть значення термінів і понять:
Суддя

Прокурор

Слідчий

Нотаріус

Адвокат

Юристконсульт

Поліцейський

Дільничий поліцейський
2. Перелічіть:
Професії, пов'язані з юриспруденцією

Нотаріальні дії, які вчиняються нотаріусами

Основні завдання поліції
3. Розкажіть про:
Права неповнолітніх під час спілкування з поліцейським, дільничим офіцером поліції, слідчим

Як відбувається у суді розгляд справи по суті

Сторони судового процесу
4. Наведіть приклади:
Видів діяльності прокурора, нотаріуса, адвоката

Ситуацій, у яких треба звернутися до нотаріуса

Ситуацій, у яких треба звернутися до адвоката

Ситуацій, у яких треба звернутися до юрисконсульта

Ситуацій, коли можна звернутися до суду
5. Схарактеризуйте:
Основні вимоги до осіб, які мають намір працювати за юридичним фахом

Роль юриста у житті суспільства і держави

Основні вимоги до особи, яка має намір працювати суддею

Основні вимоги до особи, яка має намір працювати адвокатом
6. Оберіть один із запропонованих висловів видатних людей і поясніть, чому він є привабливим для вас:
1) Професія юриста полягає в тому, щоб все ставити під сумнів, ні з чим не погоджуватися і без кінця говорити. (Т. Джефферсон)

2) Правознавці - єдина категорія людей, яким незнання законів нічим не загрожує. (І. Бентам)

3) Юрист - це лоцман, який вміє плавати між рифами законів. (Георгій Александров)

4) Хто приймає рішення, не вислухавши протилежну сторону, чинить несправедливо, хоча б рішення це і було справедливе. (Сенека)

5) Треба бути юристом, щоб знати, скільки може бути сказано на користь тієї чи іншої сторони і як мало чесності може бути проявлено при цьому. (П. Бові)

6) Чесна людина, сідаючи у суддівське крісло, забуває про особисті симпатії. (Цицерон)

7) Без гарного адвоката будь-яке правове поле - мінне. (Л. Сухоруков)

8) Законодавство має бути голосом розуму, а суддя - голосом закону. (Піфагор)

9) Кожен для себе гарний адвокат, а для інших - суворий прокурор. (Автор невідомий)

10) Слідчі не сокири, але розколюють. Не тварини, але розкушують. (М. Меламед)
7. Підготуйте повідомлення у формі есею на одну із тем:
"Професії юриста і лікаря: схожість і відмінність"

"Юрист - це професія чи спосіб життя?"

"Чи важливим є високий рівень довіри до юристів у державі? Обґрунтуйте свою думку"
8. Поміркуйте і дайте аргументовану відповідь на запитання:
Хто не може бути призначений на посаду судді?

Чим схожа діяльність адвоката і юрисконсульта?

Яка особа не може бути призначена на посаду прокурора?

Яка особа не може бути адвокатом?

Для яких юридичних посад передбачено кваліфікаційний іспит?
9. Визначте, які із цих тверджень є правильними:
На посаду судді може бути призначений громадянин України.

Підтримання державного обвинувачення в суді здійснює юрисконсульт.

Суддя повинен приймати рішення, не піддаючись ніякому зовнішньому тиску.

Юрисконсульти працюють і в державному і в недержавному секторі.

Щоб стати адвокатом, особа повинна мати стаж роботи в галузі права не менше двох років.

Юрисконсульт спеціально уповноважений посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріус здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Кандидати на посаду судді і прокурора проходять спеціальну підготовку впродовж однакового строку.

Нотаріуси забезпечують здійснення правосуддя.

Прокурором місцевої прокуратури може бути призначений громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи в галузі права не менше двох років та володіє державною мовою.
10. Складіть завдання до кросворду. Це можуть бути традиційні визначення або нестандартні трактування. 11. Випробуйте себе у тестуванні:
1. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах діє:

а) прокуратура;

б) суд присяжних;

в) адвокатура;

г) нотаріат.

2. Систему органів прокуратури України очолює:

а) Президент України;

б) Верховна Рада України;

в) Управління військової прокуратури;

г) Генеральний прокурор України.

3. Сторонами в цивільному процесі є:

а) потерпілий і обвинувачений;

б) позивач і відповідач;

в) прокурор і адвокат;

г) суддя і держава.

4. Заява встановленої форми до суду для захисту прав та інтересів фізичних і юридичних осіб має назву:

а) ордер;

б) позов;

в) санкція;

г) опціон.

5. Розслідування справи забезпечує:

а) юрисконсульт;

б) нотаріус;

в) слідчий;

г) адвокат.

6. Під час наради і ухвалення вироку в нарадчій кімнаті може бути присутнім:

а) адвокат;

б) суддя в даній справі;

в) прокурор;

г) слідчий.

7. Чи має право суд обмежити тривалість судових дебатів:

а) так;

б) ні, в жодному разі;

в) так, якщо є кілька підсудних;

г) ні, якщо про це є вказівка прокурора.

8. Орган держави, в компетенцію якого входить розгляд цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних та ін. справ на підставі чинного законодавства відповідно до встановлених державою процесуальних правил, - це:

а) поліція;

б) суд;

в) уряд;

г) прокуратура.

9. Судову владу в Україні здійснюють:

а) Верховна Рада України;

б) виключно суди;

в) Президент України;

г) Кабінет Міністрів України.

10. Єдиним припустимим звертанням до судді є звертання:

а) на ім'я та по батькові;

б) Ваша честь;

в) пане суддя;

г) за прізвищем.

﻿

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міністерству освіти і науки України

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок узагальнення знань із теми "Якщо право - це професія" - Підручник з Основ правознавства. 9 клас. Васильків - Нова програма

# data[].attributes.attachment_link.description
Завдання для узагальнення та перевірки знань, умінь і навичок учнів 1. Поясніть значення термінів і понять: Суддя Прокурор Слідчий Нотаріус Адвокат Юристконсульт Поліцейський Дільничий поліцейський 2. Перелічіть: Професії, пов'язані з юриспруденцією Нотаріальні дії, які вчиняються нотаріусами Основні завдання поліції 3.

# data[].attributes.body
Тема: "Поняття про амінокислоти".
1. Опрацюйте матеріали файлу, розміщеного нижче. Складіть опорний конспект за матеріалами файлу у зошиті з друкованою основою с. 109.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Заніздра

# data[].attributes.attachment_link.title
амінокислоти.docx

# data[].attributes.headline
2. Виконати вправу.

# data[].attributes.subject
2. Виконати вправу.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Петух 

# data[].attributes.attachment_link.title
Амінокислоти

# data[].attributes.headline
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.subject
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.body
Вивчити матеріали опорного конспекту.

# data[].attributes.body
Тема 32-33: Мистецтво в діалозі культур.
1)Опрацювати тему на сторінці
192-203
2) Створити опорний конспект та виписати головні значення теми
3) Ознайомитись з відео-презентацією

# data[].attributes.body
Урок №46. Тема уроку: «Наукова діяльність. Освіта. Охорона здоров’я»
Виконайте завдання:
1. Опрацюйте параграф 45 підручника.
2. Перегляньте відео:
Посилання 1  – Наукова діяльність. Освіта. Охорона здоров'я.
Посилання 2  – Галузі соціальної сфери
3. Із відео «Галузі соціальної сфери» запишіть у зошит структуру освіти.
4. Ознайомтеся із рейтингом університетів світу за посиланням.
Випишіть у зошит першу п’ятірку університетів світу та університети України, які ввійшли у ТОП-1000 університетів світу. Чому рейтинги українських ВНЗ низькі?
5. Випишіть у зошит поняття «технопарк», «технополіс». Ознайомтеся із найбільшими технопарками світу.

6. Дайте короткі письмові відповіді (2-3 речення) на питання, користуючись текстом підручника та інтернет-джерелами.
а) Які функції виконує Всесвітня організація охорони здоров’я?
б) Які проблеми заважають стати Україні державою з інноваційною економікою?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За підручником "Географія" 9 клас, автори С. Кобернік, Р. Коваленко та сайтом "Готуймося серйозно до ЗНО з географії"

Значення та структура металургійного виробництва

Металургія є одним з найстаріших виробництв у світі. Перші свідчення про виробництво людьми металу було знайдено під час розкопок у різних країнах Європи та Близького Сходу. Давні народи спершу використовували лише самородки металів: срібла, міді, олова, метеоритне залізо. З них виробляли знаряддя праці та зброю. Однак початком справжньої металургії вважають час, коли люди навчилися добувати метали з гірської породи. Тоді з мідних та олов'яних руд, стопивши два метали, одержали перший сплав - бронзу. Значно пізніше почали видобувати залізо з руди. Особливо швидкими темпами металургія стала розвиватися з початком промислових переворотів ХVІІІ ст. Зріс обсяг виробництва металів, вдосконалювалися способи їх добування, підвищувалася якість. Сучасна металургія добуває понад 75 металів і численні сплави на їх основі.

Отже, металургія - система виробництв важкої промисловості, що пов'язані з добуванням металів із руд або металовмісних речовин, а також сплавів з наданням їм необхідних властивостей.

Метали у сучасному світі залишаються важливим матеріалом для виробництва різноманітних інструментів, машин та обладнання. Також зростає використання металів та їх сплавів у будівництві: залізна арматура, залізобетонні конструкції, металопластикові вікна. З високоякісної сталі та сплавів кольорових металів виготовляють столові прибори. Благородні метали використовують у ювелірній справі.

У ХVІІІ-ХХ ст. найбільше застосовувалися сплави заліза - чавун і сталь. Нині металомісткість виробництва зменшується, тому ці матеріали поступово втрачають своє колишнє значення. У зв'язку з розвитком електротехніки, електроніки, робототехніки у сучасну епоху зростає роль кольорових та рідкісноземельних металів, високотехнологічних матеріалів, таких як сплави, леговані й композитні матеріали з металевими матрицями. В авіакосмічній, автомобільній, радіотехнічній, авіаційній, харчовій промисловості, медицині усе частіше використовується металокераміка.

Метали трапляються в природі у вільному стані як самородні достатньо рідко. Такими є золото, платина, іноді срібло, мідь, ртуть, олово. Інші метали у земній корі залягають у вигляді хімічних сполук. Отже, сутність металургійного виробництва полягає у переплавці цих сполук на чисті метали.

Металургія складається з низки послідовних зв'язаних між собою стадій виробничого процесу, починаючи від видобутку сировини і закінчуючи випуском готової продукції - виробів з чорних або кольорових металів та їх сплавів. Металургія складається з трьох взаємопов'язаних виробництв: гірничодобувної промисловості, чорної металургії та кольорової металургії.

Чорна металургія. Комбінування у чорній металургії

Сполуки заліза залишаються важливими матеріалами, що використовують у сучасному господарстві. Чисте залізо м'яке і тому придатне лише для виготовлення прикрас. Те, що ми називаємо залізом, насправді - його сплави з різним вмістом вуглецю - чавун та сталь. Чавун важкий, добре проводить тепло, тому з нього виготовлять батареї опалення, ванни, пательні, а також верстати, деталі для двигунів, сільгоспмашин тощо. Але через високий уміст вуглецю чавун крихкий і розтріскується від удару. Через те частину чавуну переплавляють на різні сорти сталі.

Чорна металургія - складний комплекс виробництв. Провідна роль у ньому належить послідовній металургійній переробці: Існує прокат збагачена залізна руда - чавун - сталь - прокат. Прокат - кінцева продукція металургії, яку одержують на прокатних станах шляхом обробки металу тиском. Так надають йому різної форми. листовий (листи та рулони), сортовий (наприклад, кола, квадрати, кути, балки, залізничні рейки), трубний (труби різного діаметра) та спеціальний або фасонний (колеса, кулі, сталеві канати тощо). Оскільки зазначені послідовні виробництва поєднано у межах одного підприємства, його називають металургійним комбінатом. Паралельно з металургійною переробкою розвивається ряд інших виробництв, які забезпечують основний технологічний процес: коксування вугілля (для одержання високоякісного вуглецевого палива - коксу), виробництво вогнетривких матеріалів (для обкладання печей та форм для розливу металу), флюсів (для очищення металу від шкідливих домішок), феросплавів тощо.

Чорна металургія нині комбінується з підприємствами й іншого профілю, які використовують її кінцеву продукцію або відходи для власного виробництва. Так, типовими супутниками металургії стали теплова енергетика, металомістке машинобудування, хімічна та цементна промисловість. Для чорної металургії також є характерним високий рівень концентрації виробництва, який зумовлений застосуванням обладнання великої по тужності. У ряді країн понад 3/4 чавуну та 2/3 сталі дають величезні металургійні комбінати.

Чорна металургія - дуже матеріаломістке виробництво, яке потребує різної сировини. На виготовлення 1 т чавуну витрачається не менш ніж 1,5 т залізної руди, 1,2-1,5 т коксівного вугілля, понад 0,5 т флюсових вапняків, 150 кг вогнетривкої глини і до 30 м3 води. Для одержання високоякісної сталі з певними властивостями також потрібні легуючі метали: марганець, хром, молібден, нікель, кобальт, ванадій та інші. Оскільки у чорній металургії на сировину й паливо припадає приблизно 85-90 % витрат, у минулому єдиним чинником розміщення металургійних комбінатів був поєднання покладів залізної руди та коксівного вугілля. Протягом тривалого часу більшість центрів чорної металургії формувалась у межах вугільних басейнів Європи, США, Росії. В інших місцях складалися металургійні райони сировинний. Найвдалішим вважалося територіальне біля потужних родовищ залізних руд. Сировину, якої бракувало, довозили.

У наш час завдяки новим більш прогресивним технологіям плавлення сталі матеріаломісткість виробництва у ряді країн знижується. До того ж у високорозвинутих країнах виснажуються власні ресурси. Усе це привело доспорудження нових комбінатів водний транспорт. з орієнтуванням на транспортний чинник, найчастіше - "Припортова" чорна металургія склалася в тих країнах, які або забезпечені недостатньо власною сировиною, або зо рієнтовані на експорт чавуну та сталі на світовий ринок.

На початку ХХІ ст. близько 80% сталі виплавляється на підприємствах з повним металургійним циклом, що складається з послідовних стадій: виплавляння чавуну в доменній печі, сталеплавильного та прокатного виробництва. Існує також бездоменна металургія , яка дає змогу одержувати високоякісну сталь, обминаючи стадію доменного виробництва. При цьому зникає необхідність у ряді виробництв, що здешевлює кінцеву продукцію й сприяє зменшенню шкідливих викидів у атмосферу. Зростає роль до споживача металу. переробної металургії, яка плавить вторинні метали з металобрухту. Такі підприємства наближені

Унаслідок науково-технічного прогресу удосконалилися Найбільш прогресивним є технології виплавлення сталі. У попередні століття домінував старий мартенівський спосіб, який потребував багато коксового палива, а процес тривав 5-12 год. Нині за такою ж застарілою й неекологічною технологією виплавляють лише близько 7% сталі у світі. Україна майже повністю відмовилася від подібної технології. Серед провідних країн світу в наш час домінує конвертерний тип виробництва, що дає понад половину сталі. Замість коксу конвертер продувають киснем, який підтримує високу температуру плавлення, що триває усього 35-60 хв. електродуговий спосіб, за якого плавлення відбувається за рахунок електроенергії. Ця передова технологія, яка нині дає 41% сталі, уможливлює без шкоди для довкілля швидке виплавляння високоякісної сталі. У 2012 р. у місті Дніпрі був уведений у експлуатацію сучасний електросталеплавильний завод, що належить компанії "Інтерпайп".

Кольорова металургія: технології виробництва

З розвитком наукомісткого виробництва кольорові метали набувають особливого значення. Нині у господарстві найбільше використовують мідь та алюміній. Часто кольорові метали застосовують у сплавах. Найбільш вживані сплави міді: бронза (спав міді з оловом), латунь (міді з цинком), мельхіор (міді з нікелем), дюралюміній (міді з алюмінієм). Видобутком та збагаченням руд кольоро вих металів, а також їх переплавленням у метали та сплави займається кольорова металургія.

Виробничий цикл кольорових металів у цілому подібний до чорної металургії. Металургійна переробка включає такі послідовні стадії: збагачення руди - плавлення чорнового металу - рафінування (очищення) - прокат. Оскільки концентрація кольорових металів у гірських породах незначна, їх виробництво є матеріаломістким. Рафінування металу потребує значних витрат електроенергії. Тому поєднання чинників сировини та енергії особливо сприятливе для розміщення підприємств кольорової металургії.
ВИРОБНИЦТВО КОЛЬОРОВИХ МЕТАЛІВ ВИРОБНИЦТВО АЛЮМІНІЮ

Чинники розміщення кольорової металургії

За фізичними властивостями та технологією добування виокремлюють металургію важких (мідь, нікель, свинець, цинк, олово, ртуть) та легких (алюміній, титан, магній) металів.

Виробництво важких металів потребує великої кількості сировини та відносно незначних витрат електроенергії. Через низький вміст корисної речовини у рудах цих металів перевозити велику кількість руди на значні відстані від родовищ нерентабельно. Наприклад, на 1 т олова потрібно 300 т руди, міді - 20-150 т, цинку - 20-50 т. Тому центри виплавлення важких металів поєднуються з родовищами видобутку сировини. Такі метали часто виплавляють у країнах, що розвиваються.

Для добування легких металів потрібно занадто багато електроенергії під час рафінування. Зокрема, для виплавлення 1 т титану витрача ється 30-60 тис. кВт · год електроенергії, магнію - 18-22 тис. кВт · год. Тому руди легких металів видобувають в одних місцях, а підприємства з їх переплавлення споруджені в інших - біля електростанцій. Легкі метали плавлять переважно високорозвинуті країни, де генерується велика кількість електроенергії.

Металургія алюмінію має певні особливості у своєму розміщенні. У земній корі алюміній - найпоширеніший метал, проте промислова концентрація його у породі трапляється рідко. Тому спочатку із бокситів (найбільш якісної алюмінієвої руди) вилучають глинозем, на виробництво якого витрачається 4-8 т руди, 6 т вапняків та 0,5 т соди. Це виробництво наближене до сировини. Потім з глинозему плавлять металевий алюміній. Ця стадія вимагає значних витрат електроенергії - 17 тис.кВт·год. Тому найчастіше бувають територіально роз'єднані дві стадії алюмінієвої промисловості: виробництво глинозему тяжіє до сировини, а виплавлення металево го алюмінію - до електростанцій.

Екологічні проблеми металургії

Металургія належить до найбільш неекологічних виробництв. Кожна стадія переробки сировини негативно впливає на довкілля. Під час видобутку руд відкритим способом утворюються кар'єри, які знищують природні екосистеми. Часто вони призводять до зниження рівня підземних вод. Збагачення руд супроводжується нагромадженням на земній поверхні великої кількості пустої породи. Під час роботи металургійних підприємств у повітря потрапляє велика кількість отруйних речовин, зокрема сполуки Нітрогену (гази рудого кольору, так звані лися чі хвости) та Сульфуру. Внаслідок їх взаємодії з водяною парою випадають кислотні дощі. Відходи виробництв також забруднюють водойми та ґрунти.

Головним шляхом розв'язування екологічних проблем металургії є впровадження нових технологій плавлення металу, що дає змогу зменшити викиди шкідливих речовин у навколишнє середовище. Комплексне використання сировини уможливить використовування відходів металургії як сировини для інших виробництв. Наприклад, коксовий газ - для синтезу азотних добрив, шлаки доменного виробництва - для цементної промисло вості, сполуки Сульфуру - для синтезу сульфатної кислоти.

Електроенергетика світу
Значення електроенергетики. Без електроенергії не працювало б жодне підприємство, не літали б літаки, зупинилися б автомобілі та потяги. Наші оселі, вулиці міст та сіл увечері поринали б у темряву. Без електроенергії ми не змогли б слухати музику, дивитися телебачення, працювати на комп'ютері, користуватися мобільними телефонами. Нині найбільшими споживачами електроенергії є промисловість (65%), транспорт і сільське господарство (по 10%), будівництво, побут та інші сфери.

Електроенергетика - виробництво важкої промисловості, що продукує електроенергію та передає її до споживача через лінії електропередачі (ЛЕП).

Це капіталомістке виробництво, яке потребує великих вкладень коштів у його розвиток. Вона розвивається найбільш динамічно у всіх країнах світу, тому належить до "авангардної трійки" виробництв разом з машинобудуванням та хімічною промисловістю. Без її розвитку неможливий подальший науково-технічний прогрес у суспільстві. У багатьох країнах світу розвиток електроенергетики фінансується за рахунок державних коштів. В одних країнах основна частина електроенергетичних потужностей належить державі (зокрема, у Франції, Великій Британії, Італії), в інших - приватним компаніям (як у США та Японії). Є країни, де виробництво електроенергії контролюється змішаними компаніями за участі держави (наприклад, ФРН, Іспанія, Україна).

Упродовж ХХ - початку ХХІ ст. споживання електроенергії на планеті зросло у 15 разів, а потреби в ній подвоюються кожні 12-14 років. У наш час важливим завданням є ощадливе ставлення до паливно-енергетичних ресурсів та електроенергії через проведення на державному та побутовому рівнях політики енергозбереження.

Енергозбереження - комплекс заходів з раціонального використання та економних витрат палива та енергії.

Енергозбереження стосується організаційних, правових, виробничих, наукових, економічних, технічних та інших напрямів. Це важлива державна задача зі збереження ресурсів, яка дасть змогу відкласти вичерпання паливно-енергетичних ресурсів; країнам, що мають обмежені їх запаси, зменшити імпорт; зменшити собівартість продукції, що виробляється, і тим збільшити її конкурентоспроможність. Заощаджені на енергозбереженні кошти можна спрямувати на соціальний розвиток, охорону природи, розвиток інфраструктури тощо.

У наш час електроенергія виробляється здебільшого за рахунок невідновлюваних джерел: переважно вугілля, нафтопродуктів (мазуту), природного газу. З відновлюваних джерел енергії (ВДЕ) найбільше значення має гідроенергетика, що використовує енергію водного потоку річок. Щоправда, економічний гідропотенціал планети використовується лише на 17%. У Європі цей показник значно вищий - 80%. Почато використання дійсно невичерпних ресурсів: енергії Сонця, вітру, припливів, внутрішньої теплоти Землі, хвиль тощо. Електроенергію виробляють на електростанціях. До традиційних типів електростанцій належать теплові електростанції (ТЕС), гідравлічні (ГЕС) та атомні (АЕС).

Існує кілька видів ТЕС: паро- та газотурбінні, дизельні, парогазові, які використовують різні види палива: вугілля, газ, мазут тощо. Частіше працюють паротурбінні ТЕС, що використовують тверде паливо, зазвичай вугілля.

Залежно від технології виробництва електроенергії існують конденсаційні електростанції (КЕС) та теплоелектроцентралі (ТЕЦ).

Конденсаційні електростанції (КЕС) виробляють багато електроенергії. При цьому відпрацьована пара, пройшовши турбіну, охолоджується, конденсується й знову надходить у котел. Часто споруджують дуже потужні КЕС (понад 2 млн кВт), застосовуючи концентрацію як просторову форму організації виробництва. Вони обслуговують великі території. Такі електростанції є ресурсозатратними та неекологічними. Найбільшої шкоди середовищу завдають електростанції, що працюють на вугіллі. За добу вони спалюють 10-20 тис. тонн твердого палива. Для перевезення такої кількості вугілля потрібно близько 1500 товарних вагонів. Під час спалювання вугілля у повітря викидається значна кількість сполук Сульфуру, що спричиняє при сполученні з парами води кислотні дощі, в також виділення вуглекислого газу.

Найголовнішим чинником розміщення ТЕС є споживач. Оскільки електроенергію транспортувати на великі відстані нерентабельно, ТЕС споруджують у великих промислових районах, де потреба в електроенергії є найбільшою. При цьому збагачене вугілля перевозять до електростанцій на чималі відстані. У країнах, які мають значні поклади вугілля, потужні ТЕС також орієнтуються на чинник сировини, тобто на місця цих розробок. Наприклад, на базі донецького вугілля працює ряд таких електростанцій. Найбільші ТЕС у Німеччині, США, Росії, Казахстані також працюють біля джерел сировини.

Теплоелектроцентралі (ТЕЦ) є результатом комбінування, забезпечуючи поєднання двох виробництв: електроенергії та гарячої води для опалення приміщень. Відпрацьована пара при цьому не охолоджується, а як відходи виробництва опалює приміщення холодної пори року. Оскільки гарячу воду транспортувати через її швидке охолодження на відстань більш ніж 20 км не можна, ТЕЦ будують у великих містах, орієнтуючись на чинник споживача.

Гідравлічні електростанції (ГЕС). Гідроелектростанції використовують як джерело енергії рух потоку води, зазвичай у руслі річки. Хоч гідроенергію як механічну люди використовують здавна (згадайте водяні млини), для одержання електричної енергії річки почали використовувати лише у ХІХ ст. Під час зведення ГЕС, щоб створити напір води, будують з ґрунту або бетону греблю із засувками, яка перекриває річку. Перед греблею річка розливається, утворюючи водосховище. У греблі монтують гідравлічні турбіни. Для того щоб запрацювала така електростанція, потік води має рушити крізь вузькі отвори в греблі й почати обертати гідротурбіну, перетворюючи механічну роботу в електричну енергію. Для зупинення турбіни закривають засувки в греблі. Біля великих міст, де попит на електроенергію зростає (особливо зранку, увечері та вночі), для покриття пікових потреб поряд з ГЕС зводять додатково гідроакумулятивну електростанцію (ГАЕС) . Вона являє собою два басейни на різних рівнях. У міжпіковий час станція працює в насосному режимі, перекачуючи воду з нижнього басейну до верхнього, акумулюючи водний потік. У години пік ГАЕС виробляє дорогу пікову електроенергію за рахунок водного потоку, що падає з верхнього басейну в нижній, обертаючи гідротурбіну. Гідроенергетика має певні переваги та великі перспективи розвитку у світі. Хоча ГЕС вирізняється тривалістю спорудження та високою собівартістю будівельних робіт, така станція є простою в експлуатації та дає достатньо дешеву електроенергію. Її собівартість у 4 рази менша, ніж на аналогічній за потужністю ТЕС. Будувати ГЕС найвигідніше на річках з великими падінням та похилом річища. ГЕС використовують невичерпне джерело енергії й водночас не забруднюють навколишнє середовище. Однак їх екологічність є суперечливою. Через створення водосховищ виникає низка проблем: затоплюються родючі землі, руйнуються береги, змінюється рівень ґрунтових вод, застоюється та цвіте вода, що приводить до загибелі риби. Попри усі переваги масштаби гідроенергетичного будівництва та частка ГЕС в енергопостачанні світу постійно зменшуються. Це пояснюється швидшими темпами спорудження ТЕС, які меншою мірою залежать від прив'язки до певної території. ГЕС же можна споруджувати лише на річках.

Атомні електростанції (АЕС). Атомна енергетика з'явилася у середині ХХ ст. внаслідок науково-технічної революції, яка дала змогу використовувати енергію розпаду радіоактивних речовин у мирних цілях. Вона є незамінною для країн з обмеженими енергоресурсами. За сучасних технологій і дотримання норм безпеки АЕС відіграють значну роль в енергозабезпеченні високорозвинутих країн та деяких країн, що розвиваються.

Принципи роботи АЕС і ТЕС подібні. Лише замість мінерального палива використовується ядерне. Сировиною для виробництва "елементів живлення" для АЕС є збагачений Уран-235 або Плутоній-239. Атомна енергетика дуже потужна. 1 кг урану виділяє стільки само теплоти, як при спалюванні 2,5 тис. тонн кам'яного вугілля. Генератором енергії на АЕС є ядерний реактор - агрегат, у якому відбувається керована ядерна реакція. Величезна кількість теплоти, яка виділяється в ньому в результаті реакції радіоактивного розпаду, нагріває воду в котлах, утворюється пара, що обертає турбіну.

Ядерне паливо легко транспортується, тому АЕС розташовують незалежно від сировинного чинника. Їх споруджують, орієнтуючись на споживача, у районах з дефіцитом паливних ресурсів. Оскільки АЕС дуже водомісткі, їх споруджують біля джерел водопостачання, зазвичай біля річок. Багато води потрібно для охолодження водяної пари у конденсаторі для повторного її використання. Навколо АЕС створюють зону спостереження для моніторингу радіаційної ситуації. У радіусі 3 км навколо станції існує санітарно-захисна зона, у якій заборонено проживання людей та обмежено сільськогосподарську діяльність.

Чорнобильська трагедія продемонструвала всьому світу небезпечність атомної енергетики за умов недосконалих технологій системи захисту під час виникнення аварійних ситуацій. Однак АЕС, на відміну від ТЕС, є екологічно чистим видом енергії в разі безаварійної роботи. Це пов'язано з тим, що ядерний розпад відбувається усередині реактора й не має безпосереднього зв'язку з навколишнім середовищем. Кожні 4 роки проводиться капітальний плановий ремонт енергоблоків, під час якого вивантажують з нього паливо, проводять діагностику, ремонт, заміну та модернізацію обладнання, випробовують корпус реактора на міцність.

Проте й досі остаточно не вирішена проблеми утилізації радіоактивних відходів та консервації АЕС після закінчення терміну їх роботи. У деяких країнах створено підприємства з переробки та збереження радіоактивних відходів.

Відновлювані джерела енергії. Вичерпність паливних мінеральних ресурсів, неекологічність ТЕС, небезпечність АЕС, обмеженість на певних територіях гідроенергопотенціалу річок змусили людство замислитися над використанням відновлюваних джерел енергії (ВДЕ). Нині вони дають лише близько 5,8% світового виробництва електроенергії. Проте всі нові джерела енергії мають дві безперечні переваги: використовують невичерпні джерела енергії та є екологічно чистими.

Найчастіше використовуються вітрові електростанції (ВЕС). Вони перетворюють енергію вітру в механічну, теплову та електричну. Хоча енергія вітру в 10 разів перевищує енергопотенціал усіх річок планети, але здавна використовувалася лише мізерна її частина для роботи вітряків та вітрильників. Енергія вітру дуже розсіяна. Для спорудження ВЕС потрібні великі площі. Окрім того, ВЕС можна ставити лише там, де дмуть постійні вітри: біля моря або в горах. Через роботу вітрових установок виникає вібрація, яка негативно впливає на довкілля.

Сонячні електростанції (СЕС), або геліостанції, перетворюють енергію сонячної радіації в електричну. Сонячна енергія величезна: лише за півроку Сонце дає Землі енергію, еквівалентну всім запасам мінеральної сировини в надрах планети. Нині існують два види СЕС: термодинамічні та фотоелектричні. Перші перетворюють енергію Сонця в теплову, а потім в електричну подібно до ТЕС. Другі - через систему сонячних батарей енергію Сонця зразу перетворюють в електричну. Планується створення на орбіті нашої планети сонячних космічних електростанцій (СКЕС), які передаватимуть на Землю сонячну енергію. Однак потік сонячної енергії не є постійним, тому слід її акумулювати вдень для подальшого використання. Також перспективними для спорудження СКЕС є лише країни аридного (сухого й жаркого) клімату.

Припливні електростанції (ПЕС) перетворюють енергію морських припливів у електричну. Цю енергію люди використовували здавна, але з появою парового двигуна про неї надовго забули. Енергія припливів у кілька разів більша, ніж в усіх річках планети разом. Щоправда людина використовує її мало. У припливно-відпливній зоні, як на річці, споруджується дамба з турбінами, які, обертаючись, виробляють енергію. Обмежує використання ПЕС висота припливної хвилі. Вона має бути не меншою від 10 м.

Нині люди приборкують енергію хвиль, споруджуючи перші хвильові електростанції. Океанічні течії несуть у сотні разів більше води, ніж усі річки планети. Щоб їх використати для одержання енергії, потрібно збудувати електростанції посеред океану. Відроджується біоенергетика . Старий спосіб її використання - спалювання біомаси, новіший - переробка органічних решток на спирт або біогаз, що їх використовують як паливо.

Виробнича інфраструктура. Для забезпечення нормальної роботи енергетики необхідна розгалужена виробнича інфраструктура. До неї належать транспортні магістралі, електромережі та система водопостачання. Специфічним видом транспорту для обслуговування даного виробництва є трубопроводи. Транспортування електроенергії здійснюється за допомогою ліній електропередачі (ЛЕП). Електромережі розподіляють електро енергію між споживачами. Водо постачання забезпечує виробничий цикл на ТЕС та АЕС.

Паливно-енергетичний баланс. Для розрахунків співвідношення витрат та надходження палива і енергії в країні застосовують паливно-енергетичний баланс (ПЕБ).

Оскільки різні види палива мають неоднакову енергетичну цінність, ПЕБ обчислюють в одиницях умовного палива. За одиницю умовного палива (коефіцієнт 1) прийнято теплотворну здатність кам'яного вугілля, яка дорівнює 7000 ккал/кг, або 29 мДж/кг. Більш енергомістким є вугілля марки антрацит (коефіцієнт 1,2), а також нафта та природний газ (коефіцієнт 1,5). Менш калорійними, ніж кам'яне вугілля, є торф (0,5), буре вугілля (0,4), горючі сланці (0,3). Прибуткову частину ПЕБ становлять видобуток палива різних видів, виробництво електроенергії на ГЕС та АЕС (які не потребують витрат паливної сировини), імпорт різних видів палива та електроенергії, а також залишки палива на електроенергії з попереднього року. Витратну частину ПЕБ становлять потреби виробництва, ТЕС та АЕС, експорт па- лива та електроенергії, а також залишки палива та електроенергії на кінець року. В ідеальному разі прибуткова та витратна частини ПЕБ мають бути приблизно однаковими.

Структура електроенергетики України

Електроенергетика є важливим складником паливно-енергетичної промисловості та базовим виробництвом в економіці країни. Вона є однією з найстаріших видів господарської діяльності в Україні. Електроенергетика включає всі типи електростанцій та електромережне господарство. Вони забезпечують виробництво, передачу та розподіл електроенергії між окремими споживачами. Найбільшими споживачами електроенергії в Україні є промисловість (близько 2/3 ), побут (понад 1/4), транспорт (майже 1/10), сільське господарство та будівництво.

Виробництво електроенергії в Україні ґрунтується на використанні атомної енергії (АЕС), спалюванні вугілля, мазуту, природного газу (ТЕС), використанні енергії води (ГЕС), сонця (СЕС) та вітру (ВЕС). Значення різних типів електростанцій у ПЕБ України за останні 25 років суттєво змінилося. Тривалий час переважали ТЕС, на які на початку 90-х рр. ХХ ст. припадало майже 3/4 усього виробництва електроенергії. Через зростання цін на імпортний природний газ, а потім через військові дії і втрату контролю над вугільними шахтами Донбасу значно зросла роль атомної енергетики. Роль гідроенергетики є допоміжною. АЕС та ГЕС перебувають у власності держави. Більшість ТЕС мають приватних власників. Проводяться роботи з розширення видів використання ВДЕ: перш за все вітрової та сонячної. Україна є великим виробником та одночасно споживачем електроенергії. За останні роки наша держава зменшила виробництво електроенергії на 10%. У 2015 р. було одержано 163,7 млрд кВт· год, що становить 0,8% світового виробництва. За цим показником Україна посіла 23-тє місце в світі та 6-те місце в Європі після Німеччини, Франції, Великої Британії, Італії та Іспанії. За споживанням електроенергії на одну особу Україна на 56-му місці в світі (3550 кВт· год за рік на 1 особу) та 33-му в Європі. Через не раціональне використання електроенергії, енергозатратне виробництво, що використовує застаріле обладнання, наша держава є одним з найбільших споживачів електроенергії у Європі. Так, наприклад, Україна споживає вдвічі більше електроенергії з розрахунку на кожний долар ВВП, ніж Німеччина. Тому на державному рівні необхідна програма енергозбереження.

Розміщення електроенергетики в Україні. Атомна енергетика. З 60-70 рр. ХХ ст. в Україні швидкими темпами розвивається атомна енергетика. Вона має велике значення для країни з обмеженими енергоресурсами.

Найпотужнішою електростанцією Європи та третьою за потужністю серед АЕС у світі є Запорізька АЕС, розташована на березі Каховського водосховища для забезпечення потреб в електроенергії найбільшого промислового району України - Придніпровського. Перший енергоблок був уведений в експлуатацію у 1984 р. Протягом наступних 11 років було введено ще п'ять. Нині діють 6 енергоблоків, кожний з яких має потужність в 1 млн кВт, тобто загальна потужність станції становить 6 млн кВт. Для обслуговування Запорізької АЕС було збудоване місто Енергодар .

Другою за потужністю серед АЕС в Україні є Південноукраїнська АЕС, розташована на березі річки Південний Буг біля міста енергетиків Южноукраїнська Миколаївської області, що обслуговує південні частини країни. Вона почала давати електроенергію у 1982 р. На станції працюють 3 енергоблоки загальною потужністю 3 млн кВт. У 1987 р. було розпочате спорудження 4-го енергоблоку, яке згодом було зупинене. Найстаріша з нині діючих АЕС України - Рівненська АЕС. Вона працює з 1980 р. біля міста Вараша (до 2016 р. - Кузнецовськ) на березі річки Стир. Нині діють 4 енергоблоки загальною потужністю понад 2,835 млн кВт. Проектування 5-го та 6-го енергоблоків призупинене.

Наймолодша з АЕС України - Хмельницька АЕС. Вона почала експлуатуватися у 1987 р. Була розміщена неподалік від міста Нетішина на річці Горинь. Нині дають енергію 2 енергоблоки загальною потужністю 2 млн кВт. Планується будівництво ще трьох енергоблоків.

У 2000 р. була виведена з експлуатації Чорнобильська АЕС. Вона була однією з трьох найпотужніших АЕС Радянського Союзу. Почала працювати з 1977 р. біля міста Прип'яті Київської області. Мала 4 енергоблоки загаль ною потужністю 3,8 млн кВт. Споруджувалося ще 2 енергоблоки (роботи припинили у 1988 р.). Під час аварії 1986 р. був зруйнований 4-й енергоблок. Другий блок зупинили у 1991 р., згодом перший - у 1996 р. Останній, 3-й енергоблок, припинив виробляти електроенергію 15 квітня 2000 р. У 2016 р. указом Президента України у зоні відчуження був створений Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник, який стане дослідницькою ділянкою для проведення міжнародних наукових досліджень та моніторингу стану довкілля.

Україна має власні ресурси для роботи АЕС. Єдине місто, де видобува ються та збагачуються уранові руди, - Жовті Води Дніпропетровської області. Там працює Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат (ГЗК)". Але більша частина ядерного палива надходить з Росії. У різних частинах України планувалося будівництво ще чотирьох АЕС. Кримську АЕС біля м. Щолкіного планували запустити у 1989 р. Проекту валося 4 енергоблоки загальною потужністю 4 млн кВт. 1-й блок був готовий на 80%, 2-й - на 18%. Після чорнобильської катастрофи роботи були припинені, а ділянка занедбана. У другій половині 80-х рр. ХХ ст. велися роботи зі спорудження Чигиринської АЕС у Черкаській області, Одеської та Харківської АТЕЦ, та також міст для роботи енергетиків біля них. Але під тиском громадськості роботи було припинено. Нинішні перспективи роз витку атомної енергетики в Україні вбачаються не у зведенні нових АЕС, а нарощуванні потужності вже існуючих з обов'язковим контролем за надійністю та безпекою їх роботи.

Теплові електростанції. Перші ТЕС було побудовано в Україні ще наприкінці ХІХ ст. Хоча нині вони поступилися своєю першістю в економіці України АЕС, їх роль залишається важливою. Нині ТЕС дають 41,2% всієї електроенергії країни. У своїй роботі вони використовують різні види палива: вугілля, мазут, природний газ.

Основними в розміщенні ТЕС є чинники споживача та сировинний з перевагою на користь першого. До того ж при виборі місця для будівництва ТЕС обов'язково враховують екологічний чинник.

Найпотужніші ТЕС України побудовано на основі форми просторової організації виробництва - концентрації. З 36 нині діючих ТЕС в Україні 14 потужних ТЕС виробляють 85% електроенергії країни. Теплова енергетика країни належать 6 основним компаніям, 5 з яких є приватними. До приватної енергетичної компанії ДTЕК входять "ДТЕК Східенерго", "ДТЕК Західенерго", "ДТЕК Дніпроенерго" та "Київенерго". Крім того, власником ТЕС є приватне акціонерне товариство "Донбасенерго". Приватизацію "Центроенерго" було відкладено. Концентруються ТЕС у великих промислових районах та біля великих міст. Тому основними двома "кущами" зосередження ТЕС в Україні є Донбас та промислове Придніпров'я. Так, на Донбасі працюють Вуглегірська, Старобешівська, Кураховська, Зуївська, Слов'янська, Луганська ТЕС. У Придніпров'ї розміщені Запорізька, Криворізька, Придніпровська ТЕС. Крім того, потужні ТЕС збудовані б іля Києва (Трипільська), Харкова (Зміївська), на Вінниччині (Ладижинська). У Прикарпатті діють Бурштинська та Добротвірська ТЕС. Серед найбільших за проектною потужністю ТЕС України вирізняються Запорізька та Вуглегірська ТЕС, які мають по 7 енергоблоків кожна, за гальною потужністю 3,6 млн кВт. Однак через високі ціни на природний газ енергоблоки станцій, що працювали на цьому виді палива, було зупинено. Тому нині ці ТЕС працюють лише на 1 /3 від своїх можливостей. Вуглегірська ТЕС, що розташована на окупованій частині Донбасу, через часті обстріли на деякий час навіть призупиняла свою роботу.

ТЕС - це найбільш неекологічний тип електростанцій. Вони викидають до 1 /3 усього обсягу шкідливих промислових відходів, поступаючись за цим сумним рекордом лише автомобільному транспорту. Найбільше викидів дають ТЕС, що працюють на вугіллі. Вони є джерелами надходження у повітря оксидів Сульфуру та Нітрогену, які спричиняють кислотні опади, а також вуглекиого газу, леткого попелу, сполук Флуору. Найменше шкодять довкіллю ТЕС, що працюють на природному газі. Вони дають у 5 разів менше викидів, ніж ті, що використовують вугілля. Великі ТЕС скидають у водойми багато відпрацьованої гарячої води, спричиняючи так зване теплове забруднення. Це змінює температурний режим річок та озер, що призводить до цвітіння води, негативно впливає на умови нересту риби.

Гідравлічні електростанції (ГЕС) відіграють в економіці України допоміжну роль. Вони дають лише електроенергії України. Великі гідроелектростанції (ГЕС) зведено на Дніпрі: Київська, Канівська, Кременчуцька, Дніпровська, Дніпродзержинська, Каховська. На Дністрі працюють дві ГЕС: Дністровська-1 та Дністровська-2. Каскад дніпровських ГЕС та Дністровський гідровузол є власністю державного публічного акці онерного товариства "Укргідроенергія". Для покриття пікових навантажень працюють ГАЕС: Київська ГАЕС, Дністровська ГАЕС. У 2006 р. на річці Великий Ташлик, лівій притоці Південного Бугу, була введена в експлуатацію найпотужніша в Європі Ташлицька ГАЕС, потужністю 0,9 млн кВт). Вона є частиною великого гідровузла у складі Південноукраїнської АЕС та Олександрівської малої ГЕС. Також ще у 1984 р. було спроектовано Канівську ГАЕС на Дніпрі. Спорудження було розпочате, але у 1992 р. роботи призупинено. Нині йдеться про відновлення цього проекту. На малих річках діють близько 50 невеликих ГЕС. У Карпатах у місці злиття двох гірських річок споруджена Теребле-Ріцька ГЕС.

Відновлювані джерела енергії. В останні десятиліття в нашій державі зріс інтерес до нових типів електростанцій, які використовують невичерпні природні ресурси і не завдають шкоди навколишньому середовищу. Однак нині на них припадає майже 1% виробленої в країні електроенергії, у тому числі 0,6% - на сонячні електростанції та 0,4% - на вітрові.

У південних частинах України почато використання енергії Сонця. Вже працюють 11 сонячних електростанцій (СЕС), які займають значні площі малопридатних для сільськогосподарського використання земель. Більшість з них розміщені в Одеській області та Автономній Республіці Крим. СЕС в Одеській та Херсонській областях експлуатуються українським приватним підприємством "Соларенерго". Вони були спроектовані та зведені за участі австрійської компанії Activ Solar. Станція "Перово" у Криму є найбільшою СЕС у світі.

В Україні є певні можливості для розвитку геотермальної енергетики, що використовує внутрішню теплоту Землі. Великі термальні зони на глибинах менш ніж 4 км є у Карпатах та в Криму. Перша дослідна ГеоЕС зведена біля Ужгорода для теплопостачання теплично-парникового комбінату і тваринницької ферми. Глибина даної системи - 2,3 км, а температура - 124 °С. Перспективні райони для освоєння геотермальної енергії - Львівщина, Закарпаття, Полтавщина, Харківщина, Донеччина, Керченській півострів.

Основою електроенергетики нашої держави є об'єднана електроенергосистема (ОЕС), яка здійснює централізоване енергопостачання окремих споживачів і взаємодіє з енергосистемами сусідніх країн, забезпечуючи експорт електроенергії з України. Контролює надійну передачу електроенергії від електростанцій до споживачів, а також її експорт Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго". На балансі підприємства - підстанції напругою 220-750 кВ та майже 22,5 тис. кілометрів магістральних та міждержавних ліній електропередачі (ЛЕП) різної напруги: від 35 до 1500 кВ. ЛЕП великої напруги (750-1500 В) забезпечують передачу електроенергії на значні відстані, у тому числі й за кордон.

Через ЛЕП великої напруги значна частка електроенергії постачається до Угорщини, Словаччини та Румунії з Бурштинської ТЕС. З Південноукраїнської АЕС електроенергія експортується до Молдови та Румунії, з Хмельницької АЕС - до Польщі та Білорусі. У зв'язку з економічною кризою Україна скоротила експорт електроенергії удвічі.

Етапи розвитку електроенергетичної промисловості світу

Сучасний світ не можна уявити без палива різних видів, теплової та електричної енергії. Основним джерелом електроенергії в світі й донині залишаються невідновлювані паливні мінеральні ресурси: нафта, природний газ, кам'яне та буре вугілля, горючі сланці, торф. Проте їхня енергетична цінність неоднакова. За останні 200 років електроенергетика залежно від переважання того чи іншого виду сировини у палив но-енергетичному балансі пройшла три етапи розвитку: вугільний, на фтогазовий та перехідний.

Вугільний етап охоплював усе XIX ст. і тривав до 40-х років XX ст. На кам'яне вугілля тоді припадало 75% усіх спожитих енергоносіїв, ще 18% - на торф і дрова. 90% кам'яного вугілля добувалося у високорозвинутих країнах, де воно й споживалося. Перевезення вугілля на значні відстані було нерентабельним. Тому на базі вугільних басейнів виникали не лише кущі електростанцій, а й великі промислові райони, наприклад Рур (Німеччина), Лотарингія (Франція), Йоркшир (Велика Британія), Пенсільванія (США) та ін. Починаючи з 40-50-х pp. XX ст. роль кам'яного вугілля почала поступово зменшуватися. З цього часу і до 70-х pp. XX ст. тривав нафтогазовий етап. Повоєнне піднесення економіки розвинутих країн значною мірою пояснюється початком використання но- вих, калорійніших видів палива: нафти і природного газу. Якщо до Другої світової війни 2/3 нафти і майже увесь природний газ давали США, то в повоєнні часи 75% їх видобутку припадало на країни, що розвиваються, та колонії, з яких ці енергоносії за безцінь вивозилися до розвинутих держав. Спершу було відкрито родовища у Венесуелі, згодом - у країнах Перської затоки, а ще пізніше - у країнах Північної та Західної Африки. Тому частка кам'яного вугілля у паливно-енергетичному балансі скоротилася до 30%, а нафти й природного газу зросла відповідно до 56% і 21%.

Із середини 70-х pp. XX ст. у розвитку паливно-енергетичної промисловості відбулися істотні зміни. Почався перехідний етап розвитку паливно-енергетичної про- мисловості. Ера дешевої нафти завершилася. З одного боку, це було пов'язано з виснаженням ресурсів та погіршенням геологічних умов їх розробки. Нині близько 60% нафти видобувають на шельфі, що підвищує її собівартість. З іншого боку, у 1960 р. багаті на нафту країни, що розвиваються, створили організацію ОПЕК (Організація країн-експортерів нафти), яка підняла ціни на цю сировину в 15 - 20 разів. Почалася енергетична криза. Спочатку розвинуті країни вжили екстрених заходів: скоротили кількість сеансів у кінотеатрах, час телепередач, скасували багато авіарейсів, припинили автоперегони, закрили велику кількість АЗС, відмовилися від світлової реклами. Згодом було переглянуто енергетичну політику. Вона передовсім спрямовувалася на енергозбереження та економію енергоносіїв. Частка нафти у паливно-енергетичному балансі скоротилася до 30%, зросла частка вугілля та ГЕС. До середини 80-х рр. ХХ ст. стрімко зріс інтерес до нового для того часу виду енергії - атомної. Провідні країни світу розробили програми розвитку АЕС на своїй території. Але після двох аварій на АЕС - Чорнобильській в Україні 1986 р. та на японській станції "Фукусіма-1" 2010 р., - ряд розвинутих країн почали згортати свої ядерні програми та під тиском громадськості зупиняти роботу ядерних реакторів. На початку ХХІ ст. людство починає використовувати відновлювані джерела енергії, які через їх екологічність образно називають "зеленою" енергетикою. Однак щодо перспектив ядерної енергії в світі поки що не має єдиного погляду. Такі країни, як Китай, Індія, Україна, Угорщина, Чехія, Словаччина, Словенія, Росія продовжують активно розвивати цей вид енергетики. Водночас повністю припинила експлуатувати на своїй території АЕС Італія. Значно скорочує їх роботу Німеччина. Вже нині на території цієї країни за рахунок відновлюваних джерел одержують 27,6% усієї енергії. До 2030 р. цей показник планується довести до 50%, а до 2050 р. - до 60%.

Обсяги виробництва електроенергії в світі

В період зростання виробництва електроенергетика є однією з галузей "авангардної трійки", що розвивається найбільш динамічно. У світі в 2014 р. було вироблено 23536500 ГВт · год елек троенергії. Хоча електроенергетика є у господарському комплексі всіх країн світу, проте 3/4 виробництва електроенергії припадає на десять держав, у тому числі перші дві - Китай (24%) та США (18%). Розрив у загальному виробництві електроенергії між країнами високорозвинутими та тими, що розвиваються, є дуже значним. Ще більший він за кількістю електроенергії, що припадає на 1 особу. Найвищий цей показник у Ісландії - 51440 кВт · год., Норвегії - 25175 кВт ·год., Люксембургу - 16834 кВт ·год.; а найнижчий - в африканській країні Малі - 13 кВт ·год. Тобто співвідношення становить 4000 : 1.

Традиційні джерела енергії

Більшу частину електроенергії в світі - 66,2% - виробляють ТЕС. Вони працюють на вугіллі, мазуті або природному газі й розміщені в основному поблизу споживача або сировини. За допомогою ТЕС майже вся електроенергія виробляється у Лівії (100%), Білорусі (99,7%), Алжирі (99%), Нідерландах (97%), Південній Африці (91%), Польщі (87%), Румунії (83%), Мексиці (82%), Австралії (майже 79%), Китаї (майже 70%), США (майже 68%), Росії (понад 60%). Ці держави багаті на кам'яне вугілля, нафту чи природний газ, на яких ґрунтується їхня електроенергетика. Досить високий показник виробництва електроенергії на ТЕС також мають США, більшість країн Європи, Індія.

Гідроелектростанції (ГЕС) виробляють 18,1% електроенергії світу. Найбільше освоєний гідроенергопотенціал річок Європи (на 60%) та Північної Америки (на 40%), найменше - Африки (лише на 5%). Дуже високою є частка ГЕС у виробництві електроенергії Парагваю (100%), Норвегії (98%), Бразилії та Перу (80%), Канади (63%), Австрії (майже 60%), Нової Зеландії (56%). Ці країни мають потужний гідроенергопотенціал та широко його використовують. ГЕС належать до найпотужніших у світі електростанцій. Найбільша з них запущена на повну потужність у 2012 р. у Китаї на річці Янцзи - "Сань-Ся" ("Три ущелини") . Будівництво тривало 20 років. При створенні водосховища площею 1045 км2 було переселено 1,5 млн осіб. Бетонна дамба має довжину 2,3 км, висоту - 185 м. Проектна потужність станції - 22,4 млн кВт. Їй на третину поступається за потужністю друга ГЕС світу Ітайпу (14 млн кВт), що на межі Бразилії та Парагваю. Її бетонна дамба має довжину 7,2 км, а висоту 196 м.

Після Чорнобильської катастрофи частка АЕС у світовому виробництві електроенергії зменшується. Якщо наприкінці 90-х рр. ХХ ст. на них припадало 17,6%, то нині - Вони залишаються важливими для ряду країн, бідних на інші джерела енергії. Нині працює 197 АЕС у 31 країні світу, де існує 439 ядерних реакторів. США на АЕС виробляють близько 20% світової ядерної енергії. Найвищим відсотком виробленої електроенергії на АЕС вирізняються нині Франція (76,9%), Словаччина (56,8%), Україна (53,7%), Угорщина (53,6%), Бельгія (47,5%). Понад 1/3 цей показник становить у Швеції, Швейцарії, Словенії, Чехії, Фінляндії, Болгарії, Республіці Кореї.

Нині найпотужніша в світі АЕС - це японська Касівадзакі-Каріва. Її 7 енергоблоків сучасної конструкції мають сумарну потужність - 7,965 млн кВт. До аварії 2010 р., що сталася під час землетрусу і цунамі були пошкоджені японські АЕС "Фукусіма-1" і "Фукусіма-2". Їх сумарна потужність була 8,814 млн кВт. Проте нині її 4 реактора з 6-ти мають значні ушкодження.

Відновлювані джерела енергії

З 80-х рр. ХХ ст. потужність відновлюваних джерел енергії неухильно зростає. Якщо тоді вони давали менш ніж 1% електроенергії світу, то у 2005 р. - вже близько 5%, а нині - 5,8%.

Найчастіше використовують енергію вітру. Вона найбільш перспективна на морських узбережжях, гірських районах, відкритих просторах степів та пустель. Цей вид енергії найбільш активно використовують у країнах Європи: Нідерландах, Великій Британії, Німеччині. У Данії частка ВЕС вже досягла 42% у загальному виробництві електроенергії країни.

Сонячна енергія використовується у понад 30 країнах світу. Вона є найдешевшим, але поки не достатньо використовуваним джерелом енергії. СЕС споруджують в умовах жаркого та сухого клімату. Геліоустановки мають різну форму: "сонячні" дахи на будинках та автомобілях, "сонячні" ферми, "сонячні" вежі з системою дзеркал та ін. У США, у штаті Каліфорнія, вже працює потужна геліостанція, що не поступається ТЕС.

Геотермальну енергію залучали до роботи ще у лазнях Стародавнього Риму до нашої ери. Але перші ГеоЕС було збудовано в Італії лише у 20-х pp. XX ст. Нині у світі працює понад 50 ГеоЕС. Найпотужніша з них - "Гейзерс" у західній частині США. ГеоЕС створено на сейсмічно активних територіях. Зокрема, вони діють у Ісландії, Японії, Італії, Росії, Мексиці, Новій Зеландії, на Філіппінах.

Енергію припливів людина використовувала здавна. Але перші ПЕС з'явилися лише у середині 60-х років XX ст.: "Ранс" у Франції та Кислогубська у Росії. ПЕС можна будувати лише у районах, де припливна хвиля досягає великої висоти. Такі умови є на окремих узбережжях Канади, Австралії, Росії, Великої Британії, Франції, Китаю, Індії. На Чорноморському та Азовському узбережжях України припливна хвиля дуже низька, тому перспектив для будівництва ПЕС немає.

Почалось використання також інших джерел енергії. споруджено прибійні електростанції. Завдяки енергії хвиль в Океані світяться маяки та подається вода до акваріумів Океанографічного музею в Монако. У майбутньому люди мають намір підкорити енергію морських течій. Перспективною є й біоенергетика . Так, на 20% задовольняє свої потреби в автомобільному паливі за рахунок метилового спирту , який добуває з відходів цукрової тростини та маніоки. Окрім Бразилії країнами-лідерами за використанням біоенергетики нині є також США, Німеччина, Китай та Швеція.

За прогнозами фахівців, до 2020 р. усі відновлювані джерела енергії задовольнятимуть 13% потреб людства в електроенергії, а до 2060 р. - 33%.

1. Опрацюйте презентацію до уроку, а також параграф у підручнику відповідної теми уроку.

2. Зробіть короткий конспект основних понять даної теми уроку.

Пригадайте:

♦ особливості аграрних країн

2. Аграрні відносини в Україні.

♦ Підвищення товарності сільського господарства. Забезпечення стійких високих урожаїв сільськогосподарських культур

♦ Руйнування традиційного укладу ведення господарства.

♦ Небезпека продажу паїв за низькою ціною.

♦ Збільшення рівня безробіття серед сільськогосподарських працівників.

♦ Формування великих земельних володінь, підконтрольних одній особі.

♦ Зосередження значних площ родючих земель у руках іноземців.

♦ Загроза вилучення частини земель із сільськогосподарського виробництва

і великих обсягів виробництва тваринницької продукції.

♦ Розвиток сучасних господарств з інтенсивним способом господарювання.

♦ Надходження великих капіталів, а з ними залучення до сільського господарства фахівців, що вміють працювати в ринкових умовах.

♦ Ефективне використання земельних ресурсів.

♦ Вирішення соціальних проблем села

Поміркуйте

Набуваємо практичних навичок

1. ПРОБЛЕМА ВІЙНИ І МИРУ.

відбуваються) збройні конфлікти.

ВИСНОВОК " Глобальні прогнози"

# data[].attributes.attachment_link.title
Географія 9 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
За підручником "Географія" 9 клас, автори С. Кобернік, Р. Коваленко та сайтом "Готуймося серйозно до ЗНО з географії" Значення та структура металургійного виробництва Металургія є од­ним з найстаріших виробництв у світі. Перші свідчення про виробництво людьми металу було знайдено під час розкопок у різних країнах Європи та Близького Сходу.

# data[].attributes.body
тема:Лабораторна робота №7.
Вивчення закону збереження механічної енергії.
Виконати в робочому зошиті, за підручником.ст. 241.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Тимошенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок фізики. 9 клас. Лабораторна робота №7 "Вивчення закону збереження механічної енергії"

# data[].attributes.body
Тема: "Білки як біологічні полімери. Денатурація білків. Біологічна роль амінокислот і білків".
1. Переглянути відеоролик.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Кафедра Біохімії. НФаУ

# data[].attributes.attachment_link.title
Дослідження фізико-хімічних властивостей білка. Денатурація.

# data[].attributes.headline
2. Виконайте вправу за посиланням.

# data[].attributes.subject
2. Виконайте вправу за посиланням.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Петух 

# data[].attributes.attachment_link.title
Структура та влативості білків

# data[].attributes.attachment_link.description
Виберіть одно правильну відповідь

# data[].attributes.headline
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.subject
3. Домашнє завдання.

# data[].attributes.body
Опрацювати параграф 39. Виконати завдання в друкованому робочому зошиті з даної теми.

# data[].attributes.body
тема:Фундаментальні взаємодії в природі, Межі застосування фізичних закнів і теорій. Фудаментальний характер законів збереження.
Опрацювати п.39.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
НМЦ вищої та фахової передвищої освіти

# data[].attributes.attachment_link.title
Фізична картина світу

# data[].attributes.body
тема: розвязування задач.
Виконати Завдання для самоперевірки до розділу 5. ст. 258.
задачі- 2, 4, 6, 8.10, 12.

# data[].attributes.body
тема:Розвязування задач зтеми: "Основи комбінаторики, теорії ймовірностей та статистики"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Математика Легко

# data[].attributes.body
тема : Розвязування задач.
Виконати завдання: ст. 228.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вітаю вас на моєму блозі! Тут ви знайдете завдання для дистанційних занять на період карантину, для цього використовуємо Інтернет, його можливості й ресурси.

До вашої уваги будуть представлені цікаві відеоуроки, презентації та різні завдання як за підручником так і онлайн. Тож уважно читаємо та починаємо працювати в онлайн-режимі та в робочих зошитах (фотозвіт по закінченню виконання завдань).

Бажаю успіху та чекаю на зворотний зв'язок!

Складне багатокомпонентне речення

з різними видами сполучникового і безсполучникового зв'язку. Лінгвістика тексту
Складні речення з різними видами зв'язку (сполучниковим і безсполучниковим).

Тема: Складні речення з різними видами зв'язку (сполучниковим і безсполучниковим). Складне речення з сурядним і підрядним зв'язком, розділові знаки у ньому.

Опрацювати §40 ст.183 вивчити правила (таблиця), виконати впр. 370, 371, 373 ст.185;

Тема: Складне речення із сурядним і безсполучниковим зв'язком, розділові знаки у ньому.

Опрацювати §41 ст.186 вивчити правила, виконати впр. 377, 379 ст.187;

Д/З впр. 381 ст.188; (усі вправи виконуються у зошиті)

Опрацювати §42 ст.191 вивчити правила, виконати впр. 390 ст.192;

Д/З впр. 392 ст.192; (усі вправи виконуються у зошиті)

Відеоурок МОН. Розділові знаки у складних реченнях з різними видами зв'язку

Розвиток мовлення. Доповідь на суспільну тему в публіцистичному стилі на основі двох-трьох джерел.

Опрацювати с.219 Записати визначення поняття "доповідь" та послідовнысть підготовки до доповіді. Виконати одну вправу на вибір 441 або 442 с.222

Опрацювати с.189. Ознайомитися з пам'яткою "Послідовність роботи над твором" та виконати впр.386 с.190

Тема: Період. Основні його ознаки. Структурні типи періоду. Особливості інтонації, розділові знаки між частинами періоду.

Опрацювати §45 ст.198 вивчити правила, виконати впр. 412 ст.200 (усі вправи виконуються у зошиті)

На завершення вивчення теми "Жіноча доля у творчості Т.Шевченка" написати порівняльну характеристику жіночих образів у поезії Шевченка (за вивченими поезіями "Катерина", "Наймичка", "Сон" ("На панщині пшеницю жала..."), "Марія" можна у формі таблиці)

Тема: Особистісна лірика Т. Шевченка періоду арешту, заслання і після повернення з нього. Риси автобіографізму в образі ліричного героя. Ностальгія за ідилією родинного життя, високе філософське призначення життя людини на землі. Самотність поета ("І виріс я на чужині...", "Самому чудно. А де ж дітись?..", "Росли укупочці, зросли...", " N. N. " ( "Сонце заходить, гори чорніють..." ), "І досі сниться: під горою...").

Опрацювати теорію літератури ст.241 (записати визначення " ліричний герой", " лірична медитаці я")

Читати та аналізувати вищевказані поезії (письмово)

Тема: Підбиття підсумків чесно прожитого життя ("Один у другого питаєм...", "Доля" ). Медитаційний характер лірики. Образотворчі засоби. Майстерність змалювання поетом станів природи. Тонке нюансування настроїв людини.

Література рідного краю. Образ рідного краю у творчості поетів-земляків

Розвиток мовлення. Історія Національної премії ім.Шевченка

Контрольна робота №6. Написати твір на тему: "Світова велич творчості Тараса Шевченка"

Тема: Пантелеймон Куліш − відомий письменник, перший український професійний літературний критик, перекладач ("Біблія", твори В. Шекспіра, Дж. Байрона, Ф.Шиллера), автор підручників для школи, українського правопису ("кулішівка"). Вплив на П. Куліша ідей європейського просвітництва: "Українець у Європі, європеєць в Україні". Романтична основа світогляду. Ентузіазм і жертовність П. Куліша у громадській та культурницькій роботі на шляху духовного відродження і культурного збагачення нації.

Опрацювати с.250-254. Записати біографію П.Куліша у хронологічному порядку.

Записати визначення понять "роман", "історичний роман"

Читати роман "Чорна рада".

Тема: "Чорна рада" − перший україномовний історичний роман. Походження його назви. Історична основа й авторська уява, романтичність стилю. Оцінка роману Т. Шевченком.

Опрацювати КОНСПЕКТ
Прочитати І-VI розділи роману "Чорна рада" с.251
ВиконатиТестові завдання

Тема: Динамічний інтригуючий сюжет. Непросте життя та романтичні пригоди головних героїв.

Прочитати VII-XII розділи роману "Чорна рада", підготувати матеріал для характеристики образів Я. Сомка, І. Брюховецького, І. Шрама; скласти план порівняльної характеристики Я.Сомка та І. Брюховецького.

Знайти вислови відомих людей( зокрема Т. Шевченка) про роман "Чорна рада"

Опрацювати Тема: Загальнолюдські риси ініціативності, працьовитості, лицарства, благородства, вірності почуттю та обов'язку.
Прочитати XIIІ-XVI розділи роману "Чорна рада"
КОНСПЕКТ

Напишіть твір-роздум на тему: "Чи повинен кожен з нас нести відповідальність за долю своєї країни?"

Марко Вовчок як перекладач (Ж. Верна, Г.К.Андерсена, А. Е. Брема).

Опрацювати с.293, коротко записати біографію письменниці. Опрацювати
КОНСПЕКТ
Прочитайте повість Марка Вовчка "Інститутка"

Опрацювати Ознайомтеся з роздумами на тему Тема: Продовження теми народного життя в повісті " Інститутка ". Антилюдяна суть кріпосництва та солдатчини.
КОНСПЕКТ Виконайте літературну вікторину та заповніть таблицю "Плрівняльна характеристика побуту та звичаїв кріпакв і панів" (завдання у конспекті)
Антикріпосницька спрямованість повісті Марка Вовчка "Інститутка"

Опрацювати Тема: Образи персонажів - людей із народу та панночки. Авторська позиція у творі.
КОНСПЕКТЗаповнити таблицю "Порівняльна характеристика панночки та Устини"
Підготуватись до контрольної роботи "Творчість П.Куліша та М.Вовчка"

# data[].attributes.attachment_link.description
Вітаю вас на моєму блозі! Тут ви знайдете завдання для дистанційних занять на період карантину, для цього використовуємо Інтернет, його можливості й ресурси. До вашої уваги будуть представлені цікаві відеоуроки, презентації та різні завдання як за підручником так і онлайн. Тож уважно читаємо та починаємо працювати в онлайн-режимі та в робочих зошитах (фотозвіт по закінченню виконання завдань).

# data[].attributes.headline
Українська мова

# data[].attributes.subject
Українська мова

# data[].attributes.body
Тема: Типи орфограм. Основні орфограми у префіксах та суфіксах. Уживання м’якого знака, апострофа.

# data[].attributes.headline
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.subject
Українська мова - 2 уроки

# data[].attributes.body
Тема: Слово і його лексичне значення. Групи слів за значенням, походженням і використанням. Значущі частини слова. Основні способи словотвору.

Культура мовлення. Точність, багатство і різноманітність мовлення.