# data[].attributes.headline
בית חדש מתן רוזנבאום

# data[].attributes.subject
בית חדש מתן רוזנבאום

# data[].attributes.body
או רנדל אני יכין מרפא היעזור לך בני יקר שלי

אמי היקרה אני רוצה לנוח אשכב אמי היקרה

בוא תשב תנוח תשתה לורד רנדל בני היקר

אמי תודצהעל המשקה אמי היקרה אני מרגיש הרבה יותר טוב אמי היקרה

# data[].attributes.headline
אביב באבא ז2

# data[].attributes.subject
אביב באבא ז2

# data[].attributes.body
אל תדאג בני היקר והאהוב

אל תדאג אביא לך משקה מרפא בחור נאה וטוב שלי

אמי אני לא מרגיש טוב נפשי חולה אני צריך לשכב

אמי את יקרה ללבי ואהבתי אותך

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
אביר שוכב על מיטה והנסיכה יושבת מולו 

# data[].attributes.headline
דניאל גולדשטיין ז2

# data[].attributes.subject
דניאל גולדשטיין ז2

# data[].attributes.body
“מי הרעיל אותך, לורד רנדל שלי,

ומי בגד בך, אהובי?”

“אהובתי שלי, אמא טובה,

בידה נשאתי גורלי.”

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
איש שוכב על המיטה ולידו אמא שלו מדברת איתי 

# data[].attributes.headline
הוספת בית לשיר - ז׳2

# data[].attributes.subject
הוספת בית לשיר - ז׳2

# data[].attributes.body
״אהה, חיש אכין לך תה מיוחד בטעם קמומיל.

כשתשתה אותו אתה תהיה מורפה.״

״אהה, תודה אמי היקרה אני הולך למיטה.

ואני מרגיש יותר טוב אמי.״

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
צור לי תמונה של לורד ג׳ינג׳י שהורעל על ידי אהובתו והוא עייף במיטה לו

# data[].attributes.body
"אהה, חיש אכין לך משקה מרפא, לורד רנדל, בני שלי.

שתה אותו חיש מהר, בחור נאה וטוב שלי"

"כן, אימי, הכיני לי, משקה שירפא אותי,

ליבי חולה, נפשי חולה רוצה להבריא מהר"

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
נסיך יפה תואר מחזיק ביד גביע עם יין , לידו עומדת אישה לבושה בבגדים יפים מתקופת הביניים עם ידיים כלפי מעלה כמתפללת, הם נמצאים בטירה מפוארת

# data[].attributes.headline
יובל מוגמי ז2

# data[].attributes.subject
יובל מוגמי ז2

# data[].attributes.body
" אהה איך אתה מרגיש, לורד רנדל, אהובי שלי?"

"אהה אימי נתנה לי התרופה אינני חולה יותר איך את?"

"טוב לשמוע לורד רנדל אהובי שלי גם אני

התעוששתי הורעלתי גם אני"

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
אור לי תמונה של אישה שוכבת על מיטה לא מרגישה טוב ובעלה עומד ומסתכל עליה שחור לבן

# data[].attributes.headline
סוף סיפור של לורד רנדל

# data[].attributes.subject
סוף סיפור של לורד רנדל

# data[].attributes.body
לורד רנדל, תשוש וכואב,

שכב על משכבו הקר,

דמו כיין ניגר לאט,

והלב הלך ודעך מחר.

“אהבתי,” לחש בקול דק,

“האם זו מתנת ידייך?

רעל בין מילותייך המתוקות,

מוות בין נשיקותייך?”

עיניו כבו, אך שפתיו לחשו,

קללה חרישית לרוח:

“שתנוחי בשלג הקר,

כמו לבי שחדל לנוח.”

אמו בכתה, אחיו ספדו,

והאגדה עברה מדור לדור—

על לורד רנדל ואהבתו,

שגררה אותו אל הקבר השחור.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
קבר אפל ועצוב עם 

# data[].attributes.body
״המיטה הזאת טובה, לורד רנדל, בני שלי?

המיטה הזאת טובה ונוחה, בחור נאה וטוב שלי?״

״כן אמי היקרה, תני לי לנוח על המשכב,

עומד אני ללכת עכשיו.״

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
צור לי תמונה של לורד חולה על מיטה בחדר בטירה. לידו עומדת אימו המודאגת ומסתכלת עליו בשיברון לב