# data[].attributes.body
Vores fordøjelsessystem sørger for, at næringsstofferne fra maden bliver nedbrudt til mindre dele, så de kan komme ind i kroppens celler. Næringsstofferne består af protein, kulhydrater, fedt, vitaminer og mineraler. Næringsstofferne giver hver enkelt celle i kroppen noget af leve af, så der kan dannes nye celler og vigtige stoffer som kroppen har brug for fx. hormoner.  Vores fordøjelsessystem består af mange organer, hvert organ har en speciel opgave i fordøjelsesprocessen. Hver især bidrager organerne til at næringsstofferne i maden bliver nedbrudt og optaget i cellerne. Fordøjelses systemet hjælper også kroppen af med affaldsstoffer.

Dvs. inden i munden bruger vi vores tænder til at tykke vores mad i mindre stykker, og der bliver tilsat spyt fra spytkirtlerne. Spyttet blødgør føden og starter opløsningen af kulhydraterne. Når maden kommer bagud og ned i svælget, bliver synkerefleksen udløst. Mens man synker presser tungen maden, der er formet som en "bolle" ned i spiserøret, samtidig bliver der lukket af så maden ikke kan komme ned i luftrøret eller op i næsen.

# data[].attributes.body
Spiserøret er normalt sammenklappet og ligger bag luftrøret. Maden skubbes fra spiserøret og videre ned i mavesækken. Det sker når det glatte muskelvæv i spiserøret laver bølgebevægelse ved at trække sig sammen. Ved mavesækkens indgang sidder en ringmuskel, som sørger for at mavesækkens indhold ikke løber tilbage i spiserøret. Når vi synker slapper denne muskel af, så maden der bliver omdannet til næringsstoffer kan passere.

# data[].attributes.body
Mavesækken er opbygget af glat muskulatur og er meget elastisk. Den kan udvide sig og rumme helt op til en liter hos en voksen. I mavesækken bliver maden tilsat mavesaft der består af:
- saltsyre der sørge for at de fleste bakterier i maden bliver dræbt.
- slim der sørge for at maden bliver tyndtflydende og beskytter maveslimhinden mod den stærke saltsyre.
- et enzym der hedder pepsin der begynder at nedbryde proteinerne. Maden opholder sig fra en halv time til fire timer i mavesækken, hvor den bliver æltet af musklerne og sendt videre ned til tolvfingertarmen.
Det er kirtlerne i mavesækkens slimhinde, der udskiller mavesaften, som producere helt op til tre liter i døgnet.

# data[].attributes.body
Tolvfingertarmen er det første stykke af tyndtarmen. Den er ca. 25 cm lang. Her bliver maden tilsat
- galde som dannes i leveren og bliver sendt ud i tarmen, når maden indeholder fedt. Galden er med til at nedbryde og optage fedtstofferne. Galden har en grøn-brunlig farve. Det er den der giver afføringen sin farve.
- bugspyt der dannes i bugspytkirtlen som består af tre enzymer: amylase, trypsin og lipase. Disse enzymer nedbryder kulhydrater, protein og fedt. Bugspytkirtlen indeholder også en base, der neutraliserer saltsyren, så den ikke ætser tarmvæggen. Maden kaldes nu tarmindhold.

Leveren har en vigtig funktion i fordøjelses systemet. Det er blandt andet leveren der nedbryder medicin, alkohol og opbygger nye celler. Leveren holder på de vigtige ting som kroppen har brug for og udskiller affaldsstofferne via nyren til urin og via tarmen til afføring.

# data[].attributes.body
Tyndtarmen er ca. 6-8 meter lang, den ligger foldet godt sammen i bughulen. Det er den længste del af fordøjelses systemet. Tyndtarmens slimhinde er også foldet og har små trevler der indeholder blodkar.
Når tarmindholdet når til tyndtarmen, er maden blevet nedbrudt til aminosyrer, fedtsyre og glukose. Næringsstofferne er så små og kan vandre fra tarmen og ind igennem tarmvæggen til de små blodkar(portåren) og over til leveren. Dette er hensigtsmæssigt da leveren skal bruge de næringsstoffer der er optaget. Når næringsstofferne er optaget, består tarmindholdet kun af vand, salte og fødevare rester som fibre. Fibrene kan ikke optages, men har stor betydning for fordøjelsen, da de stimulerer tarmbevægelserne, fylder og holder på noget af vandet så afføringen bliver blød.

# data[].attributes.body
Tyktarmen er ca. 1,5 meter lang. Den starter nederste i højre side af maven og slutter ved endetarmen. I starten er der et lille vedhæng på 5-10 cm. Dette er blindtarmen. Når tarm indholdet kommer til tyktarmen er det stadig noget tyndtflydende. Tyktarmen opsuger vand, salte og enzymer, så der dannes en blød og formet afføring.
I tyktarmen findes der mange bakterier fx. kolibakterier der er med til at nedbryde tarmindholdet. I tyktarmen bliver der dannet K-vitamin, som har betydning for at blodet kan størkne. Der dannes luft i tyktarmen som kommer ud sammen med afføringen eller alene som en prut. Den sidste del af tyktarmen fungere som et depot for afføringen.

# data[].attributes.body
Endetarmen har to ringmuskler og er normalt tom.
Den indre ringmuskel styres af det ikke viljebestemte nervesystem og den ydre ringmuskel som kan styres bevist. Det betyder at vi kan holde afføringen tilbage og slå en prut uden at der kommer afføring med ud.
Når afføringen kommer ned i endetarmen, føler man trang til at komme af med afføringen. Fordi der sendes signaler fra nogle af nervecellerne i endetarms slimhinden. Det gør at en række muskler trækker sig sammen og de to ringmuskler slapper af og åbner for at afføringen kan komme ud. Hvis vi ikke går på toilettet, kan afføringen glide tilbage til tyktarmen, hvor mere væske suges fra. Det betyder at afføringen bliver mere hård og knoldet jo længere tid vi holder os. Fra vi tygger vores mad med tænderne og til det kommer ud gennem endetarmen som afføring går der  i gennemsnit 6-12 timer.

# data[].attributes.body
Fiber i kosten giver god mæthedseffekt. Det kan være med til at øge fornemmelsen af mæthed og forebygge at man overspiser. Kostfibrene nedsætter hastigheden så mavesækkens indhold tømmes langsommere og giver et mere stabilt blodsukker. Kostfibre har en stor evne til at binde væske  i tyktarmen og forme en masse. En fiberrig kost øger hastigheden gennem tyktarmen og gør at afføringen hurtigere kommer igennem systemet, og modvirker forstoppelse. Fuldkorn, kostfibre og fiberrige fødevarer har beskyttende effekt på en række forskellige livsstilssygdomme. Det skaber øget fylde til afføringsmassen og får afføringen til at glide nemmere.
Da fibrene suger en del væske til sig både i mavesækken og i tyktarmen, er det vigtigt at få rigeligt med væske.

# data[].attributes.body
Vores fordøjelsessystem sørger for, at næringsstofferne fra maden bliver nedbrudt til mindre dele, så de kan komme ind i kroppens celler. Næringsstofferne består af protein, kulhydrater, fedt, vitaminer og mineraler. Næringsstofferne giver hver enkelt celle i kroppen noget af leve af, så der kan dannes nye celler og vigtige stoffer som kroppen har brug for fx. hormoner.  Vores fordøjelsessystem består af mange organer, hvert organ har en speciel opgave i fordøjelsesprocessen. Hver især bidrager organerne til at næringsstofferne i maden bliver nedbrudt og optaget i cellerne. Fordøjelses systemet hjælper også kroppen af med affaldsstoffer.

Dvs. inden i munden bruger vi vores tænder til at tykke vores mad i mindre stykker, og der bliver tilsat spyt fra spytkirtlerne. Spyttet blødgør føden og starter opløsningen af kulhydraterne. Når maden kommer bagud og ned i svælget, bliver synkerefleksen udløst. Mens man synker presser tungen maden, der er formet som en "bolle" ned i spiserøret, samtidig bliver der lukket af så maden ikke kan komme ned i luftrøret eller op i næsen.

# data[].attributes.body
Spiserøret i normalt sammenklappet og ligger bag luftrøret. Maden skubbes fra spiserøret og videre ned i mavesækken. Det sker når det glatte muskelvæv i spiserøret laver bølgebevægelse ved at trække sig sammen. Ved mavesækkens indgang sidder en ringmuskel, som sørger for at mavesækkens indhold ikke løber tilbage i spiserøret. Når vi synker slapper denne muskel af, så maden der bliver omdannet til næringsstoffer kan passere.

# data[].attributes.body
Mavesækken er opbygget af glat muskulatur og er meget elastisk. Den kan udvide sig og rumme helt op til en liter hos en voksen. I mavesækken bliver maden tilsat mavesaft der består af:
- saltsyre der sørge for at de fleste bakterier i maden bliver dræbt.
- slim der sørge for at maden bliver tyndtflydende og beskytter maveslimhinden mod stærke saltsyre.
- et enzym der hedder pepsin der begynder at nedbryde proteinerne. Maden opholder sig fra en halv time til fire timer i mavesækken, hvor den bliver æltet og musklerne og sendt videre ned til tolvfingertarmen.
Det er  kirtler i mavesækkens slimhinde, der udskiller mavesaften, som producere helt op til tre liter i døgnet.

# data[].attributes.body
Tolvfingertarmen er det første stykke af tyndtarmen. Den er ca. 25 cm lang. Her bliver maden tilsat
- galde som dannes i leveren og bliver sendt ud i tarmen, når maden indeholder fedt. Galden er med til at nedbryde og optage fedtstofferne. Galden har en grøn-brunlig farve. Det er den der giver afføringen sin farve.
- bugspyt der dannes i bugspytkirtlen som består af tre enzymer: amylase, trypsin og lipase. Disse enzymer nedbryder kulhydrater, protein og fedt. Bugspytkirtlen indeholder også en base, der neutraliserer saltsyren, så den ikke ætser tarmvæggen. Maden kaldes nu tarmindhold.

Leveren har en vigtig funktion i fordøjelses systemet. Det er blandt andet leveren der nedbryder medicin, alkohol og opbygger nye celler. Leveren holder på de vigtige ting som kroppen har brug for og udskiller affaldsstofferne via nyren til urin og via tarmen til afføring.

# data[].attributes.body
Tyndtarmen er ca. 6-8 meter lang, den ligger foldet godt sammen i bughulen. Det er den længste del af fordøjelses systemet. Tyndtarmens slimhinde er også foldet og har små trevler der indeholder blodkar.
Når tarmindholdet når til tyndtarmen, er maden blevet nedbrudt til aminosyrer, fedtsyre og glukose. Næringsstofferne er så små og kan vandre fra tarmen og ind igennem tarmvæggen til de små blodkar(portåren) og over til leveren. Dette er hensigtsmæssigt da leveren skal bruge de næringsstoffer der er optaget. Når næringsstofferne er optaget, består tarmindholdet kun af vand, salte og fødevare rester som fibre. Fibrene kan ikke optages, men har stor betydning for fordøjelsen, da de stimulerer tarmbevægelserne, fylder og holder på noget af vandet så afføringen bliver blød.

# data[].attributes.body
Tyktarmen er ca. 1,5 meter lang. Den starter nederste i højre side af maven og slutter ved endetarmen. I starten er der et lille vedhæng på 5-10 cm. Dette er blindtarmen. Når tarm indholdet kommer til tyktarmen er det stadig noget tyndtflydende. Tyktarmen opsuger vand, salte og enzymer, så der dannes en blød og formet afføring.
I tyktarmen findes der mange bakterier fx. kolibakterier der er med til at nedbryde tarmindholdet. I tyktarmen bliver der dannet K-vitamin, som har betydning for at blodet kan størkne. Der dannes luft i tyktarmen som kommer ud sammen med afføringen eller alene som en prut. Den sidste del af tyktarmen fungere som et depot for afføringen.

# data[].attributes.body
Endetarmen har to ringmuskler og er normalt tom.
Den indre ringmuskel styres af det ikke viljebestemte nervesystem og den ydre ringmuskel som kan styres bevist. Det betyder at vi kan holde afføringen tilbage og slå en prut uden at der kommer afføring med ud.
Når afføringen kommer ned i endetarmen, føler man trang til at komme af med afføringen. Fordi der sendes signaler fra nogle af nervecellerne i endetarms slimhinden. Det gør at en række muskler trækker sig sammen og de to ringmuskler slapper af og åbner for at afføringen kan komme ud. Hvis vi ikke går på toilettet, kan afføringen glide tilbage til tyktarmen, hvor mere væske suges fra. Det betyder at afføringen bliver mere hård og knoldet jo længere tid vi holder os. Fra vi tygger vores mad med tænderne og til det kommer ud gennem endetarmen som afføring går der  i gennemsnit 6-12 timer.

# data[].attributes.body
Ved den fiberfattige kost eller simple kulhydrater kommer man nemt til at overspise, da man ikke får samme mæthedsfornemmelse som ved fiberrigt kost. Simple kulhydrater nedbrydes også hurtigere i vores fordøjelsessystem og optages i blodet. Det giver derfor en hurtig stigning i blodsukkeret, hvor det herefter hurtigt falder igen. Et svingende blodsukker er ikke sundt og kan være årsag til  bl.a. humørsvingninger, svimmelhed og koncentrationsbesvær.