# data[].attributes.attachment_link.title
Designérem snadno a rychle  - jak pracovat v nástroji Canva pro začátečníky

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Klávesové zkratky ulehčují používání počítačů. Umožní jednoduchým způsobem udělat věc, kterou byste v systému museli spouštět třeba několika kliknutími myši. Většinou se skládají ze stisknutí kombinace dvou či více kláves najednou. Pokud se naučíte ty, které byste mohli často využít, nejenže vám urychlí práci na PC, ale zaručeně ji i zpříjemní a oprostí od neustálého používání myši pro banální věci.

Nebudeme vypisovat všechny klávesové zkratky, ostatně jejich seznam společně s významem najdete v nápovědě systému, anebo na tomto odkazu. My se zaměříme na ty méně známé. Pravidelné používání klávesových zkratek vám navíc zvýší i produktivitu. Některé z nich možná znáte, ale určitě existují před vámi skryté klávesové kombinace, o kterých nevíte. Jakmile je začnete používat, všimnete si, jak snadná je navigace a ovládání v systému Windows.

Ctrl + Z

Klávesová zkratka Ctrl + Z je jakousi záchranou brzdou. Slouží totiž k návratu zpět. Tento záchranář bez ohledu na to, jaký program právě používáte, vám pomůže vrátit se k poslední akci. (Odstranili jste soubor? Přesunuli ikonu na jiné místo? Smazali jste text? Použijte klávesovou zkratku.) Takže si nedělejte starosti se všemi chybami, co provedete v PC, protože tato klávesová zkratka vás (v mnoha případech) zachrání.

Windows + A

Centrum akcí je pomyslným středobodem Windows. Umožňuje poměrně rychle ovládat, chcete-li provádět řadu nastavení. Navíc přináší kontinuálně informace o tom, co se v systému a jeho vybraných aplikacích děje. Pokud použijete klávesovou zkratku Windows + A, je to, jako kdybyste klikli vpravo dole na hlavním panelu na ikonu zprávy - dojde k otevření funkce Centrum akcí.

Windows + L

Užitečná zkratka pro všechny, kteří mají potřebu zamykat počítač, respektive uzamknout pracovní plochu před případnými kolegy či dalšími členy rodiny. Možná pro tento účel znáte trojhmat Ctrl + Alt + Delete a kliknutí na Uzamknout. Použitím Windows + L však dojde k uzamčení ihned, bez potvrzování.

Řešení pro složité heslo

Používáte-li pro přihlášení do systému složité uživatelské heslo, nebo naopak v něm máte písmena Y či Z a nejste si jisti, které je to aktuální na zvolené klávesnici (často se na ní zaměňují), potom se vám bude hodit tato klávesová zkratka. Prostřednictvím podržením Alt + F8 v přihlašovacím dialogu do PC místo hvězdiček zobrazíte znaky.

Ctrl + A a Ctrl + X

K notorickým klávesovým zkratkám používaných nejen v textových editorech, Ctrl + C (zkopírovat označený text/objekt), Ctrl + V (vložit zkopírovaný text/objekt), si také zapamatujte Ctrl + A, což umožní označit veškerý text/objekty najednou a také Ctrl + X, což zase umožní nejen text/objekt zkopírovat, ale také ho rovnou smazat. A kdybyste ocenili možnost odstranit formátování textu (například odebrat tučnost, odsazení apod.), potom při vkládání použijte Shift + Ctrl + V. Chcete-li prohledávat dokument, je k dispozici Ctrl + F a chcete-li nahrazovat text, tak rovnou Ctrl + H.

Ctrl + S a F12

Dialog Uložit jako...

Znáte-li klávesovou zkratku Ctrl+ S, která uloží aktuálně otevřený dokument, potom si ještě zapamatujte F12. Tato klávesová zkratka v některých programech umožní místo uložení aktuálního dokumentu vyvolat dialogové okno Ulož jako. To se může hodit v případě, že například chcete novou verzi uložit pod jiným názvem.

Windows + Tab a Windows + D

K Alt + Tab se vám bude hodit naučit se používat klávesovou zkratku Windows + Tab. Zatímco první přepíná mezi otevřenými okny, druhá tak otevře časovou osu, kde jsou okna taky viditelná, ale umožňuje s osou rovnou pracovat nebo využívat virtuální plochy. A pokud se naučíte používat Windows + D (případně Windows + M), prakticky ihned se dostanete ke všem ikonám na ploše a skryjete všechy otevřené programy.

Windows + T a Windows + B

Klávesovou kombinací Windows + T máte možnost přepínat mezi otevřenými okny a připnutými ikonami na hlavním panelu Windows. Můžete tak používat namísto Alt + Tab nebo myši. Windows + B je potom obdoba, akorát se zaměřuje na výběr ikon v oznamovací oblasti, tedy na ty vedle hodin na hlavním panelu Windows. Přidržením klávesy Windows a opakovaným stisknutím T se přepínáte mezi ikonami. Nebo můžete použít šipky. Pro kombinaci Windows + B a výběr ikon je nutné používat pouze šipky.

Windows + K a Windows + P

Uživatelům, kteří používají více zobrazovacích zařízení, například monitory a projektor, či zkrátka prezentují třeba své dokumenty, přijde vhod klávesová zkratka Windows + K. Ta otevře centrum pro vyhledání a připojení zobrazovacích zařízení v okolí. V rámci sítě se tak dá třeba promítat i na TV, projektor apod. V případě použití klávesové zkratky Windows + P se potom otevře funkce umožňující nastavit promítání plochy (zda budou zapnuta jedna či více ploch, která z nich bude duplikována nebo rozšířena).

Windows + I a Windows + G

Spustit menu Nastavení lze na dva kliky (Start -> Nastavení), ale proč, když můžete využít i klávesovou zkratku Windows + I. A chcete-li pořídit záznam obrazovky či rovnou nahrát video pracovní plochy nebo z programu, potom použijte Windows + G. Dojde k otevření herního widgetu, ve kterém najdete mnohem zajímavých funkcí, včetně informace o výkonu počítače.

Pro okamžité nahrávání videa obrazovky můžete použít Win + Alt + R (tip z diskuze pod článkem).

Alt + F4 a Ctrl + W

Uzavřít aplikaci lze použitím myši a kliknutím v okně vpravo nahoře na křížek. Věděli jste však, že stejného cíle lze dosáhnout také kombinací klávesové zkratky Alt + F4 anebo Ctrl + W? Tam, kde je to možné (třeba v prohlížeči), zavře Ctrl + W právě aktivní kartu.

Alt + 64 a Alt + V a Alt + X

Jistě nám dáte za pravdu, že najít a vložit symbol @ není zcela jednoduché. Pokud znáte klávesovou zkratku levý Alt + 64 (vyťukat na numerické klávesnici) nebo stisknutí pravého Alt + V, potom už nebudete mít problém.

Nejen na sociálních sítích nyní frčí hashtagy. Jak to však co nejrychleji napsat? Ve Windows můžete v českém rozložení klávesnice použít klávesovou zkratku pravý Alt + X.
Oprava: V článku jsme opravili chybně uvedené klávesové zkratky. Doplnili jsme tipy z diskuze pod článkem.

# data[].attributes.attachment_link.title
Tahák: 20 klávesových zkratek, o nichž jste možná neměli ani potuchy - iDNES.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Uživatelé Windows jistě znají notoricky známé klávesové zkratky jako Alt + F4, Alt + Tab, Windows + E, Windows + C, Windows + V, Ctrl + S a další. Klávesových kombinací existuje obrovské množství, ale znáte i ty méně tradiční? Sestavili jsme seznam dvaceti z nich, které potřebujete znát hned teď.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dnes už je prakticky marné hledat někoho, kdo mezi své každodenní činnosti neřadí psaní na klávesnici. Kromě základních znaků, jakými mohou být písmena nebo číslice, existují též znaky speciální. Ty většinou nepoužíváme tak často, abychom si dobře zapamatovali, kde je najdeme. Přinášíme vám proto článek, který vás se psaním speciálních znaků i populárních smajlíků důkladně seznámí.

Jak psát na klávesnici speciální znaky - OBSAH

1. Pojmy, které se při psaní speciálních znaků hodí znát

2. Jak psát znaky na klávesnici

3. Emotikony - jak psát smajlíky

4. Klávesové zkratky na PC (Windows)

5. Klávesové zkratky MAC

Pojmy, které se při psaní speciálních znaků hodí znát

Klávesová zkratka

Pojem klávesová zkratka asi není nijak neznámý, stručné shrnutí toho, co víme, však také ještě nikdy neuškodilo. Klávesová zkratka je kombinace kláves, jejichž současné stisknutí vyvolá akci, která by jinak nebyla s pomocí klávesnice dosažitelná.

Ve spojení se psaním speciálních znaků na klávesnici nás budou zajímat zejména klávesové zkratky tvořené stisknutím kláves Shift, Alt nebo Alt Gr a jedné či více dalších kláves. Klávesových zkratek existuje celá řada, a to jak v celém operačním systému, tak v rámci jednotlivých aplikací. Ty komplexnější dokonce často nabízí možnost definice vlastních zkratek.

Klávesovou zkratku obvykle tvoří současný stisk dvou či více kláves.

ASCII tabulka

ASCII je zkratka z angličtiny a značí American Standard Code for Information Interchange. Je to standard pro kódování anglických znaků a hodnot, které se využívají v informatice. Znaky jsou kódovány podle tzv. ASCII tabulky, která má 8 řádků a 16 sloupců, a protože desítkové hodnoty 0-7 lze binárně zapsat třemi bity a hodnoty 0-15 čtyřmi bity, je kódované číslo maximálně sedmibitové.

To samozřejmě znamená určité omezení. ASCII tabulka je schopna pojmout jen 128 znaků, což je pro mezinárodní použití žalostně málo. Přistoupilo se proto k určitým řešením, která ASCII tabulkurozšiřují a umožňují kódování v globálním měřítku.

Přehledný výpis prvních 128 znaků ASCII tabulky.

Prvním řešením bylo rozšíření ASCII kódu ze sedmi na osm bitů, což zdvojnásobilo počet dostupných znaků ze 128 na 256. I to však bylo málo na pokrytí potřeb celého světa, proto došlo k rozdělení ASCII tabulky. Zatímco její první polovina (znaky 0-127) je jednotná pro celý svět, druhá (znaky 128-255) je pak upravována dle konkrétních potřeb daného jazyka.

Unicode

Unicode je nejrozšířenějším řešením hlavního problému ASCII - nedostatku znaků pro komunikaci v některých světových jazycích. Ačkoliv rozšíření ASCII tabulky tento problém částečně vyřešilo, její hlavní smysl - unifikace kódování v rámci celého světa - bylpotlačen.

Unicode sjednocuje mnohonásobně větší množství znaků do jedné tabulky. To znamená, že na jednom místě najdeme znaky anglické, české, ruské, čínské, arabské i mnohé další. V současnosti obsahuje tabulka Unicode více než 120 000 unikátních znaků, které naplňují potřeby 129 různých písem. Díky tomu je Unicode světově nejrozšířenější kódování používané v informatice.

HTML entity

HTML je značkovací jazyk a pro značkování jsou potřeba značky. Tyto značky musí být označeny určitými specifickými znaky. HTML si stejně jako řada dalších programovacích či kódovacích jazyků „přivlastnilo" některé speciální znaky z ASCII tabulky. Protože tomu tak už je, nelze na stránce zobrazit určité znaky prostým vepsáním do HTML.

Při kódování je třeba nahrazovat určité znaky HTML entitami.

Proto byly vytvořeny HTML entity. Jsou to náhrady za tyto znaky používané v HTML a mají nezaměnitelný tvar. Obvykle je lze napsat dvěma způsoby: názvem a číslem. Zápis každé entity musí začínat ampersandem a končit středníkem. Například samotný ampersand se zapisuje jednou z těchto možností: „&amp;" nebo „&38;". Druhý zápis obsahuje decimální hodnotu, kterou má daný znak v kódovací tabulce Unicode.

Mapa znaků ve Windows

Mapa znaků je aplikace operačního systému Windows, která obsahuje všechny znaky dostupných fontů. Díky tomu je lze snadno vyhledat, zkopírovat a kdekoliv použít. Mapa znaků se kupříkladu hodí ve chvíli, kdy nemáme k dispozici klávesnici s numerickým blokem, tedy třeba klávesnici u notebooku.

K mapě znaků se dostanete otevřením nabídky Start, vepsáním „Mapa znaků" do vyhledávacího pole a spuštěním zobrazené aplikace, která se pochopitelně taktéž jmenuje Mapa znaků. Horní část okna skýtá rozbalovací nabídku, ze které můžete vybrat font, jemuž hledaný znak náleží. Potom už jen stačí konkrétní znak vyhledat, kliknout na něj, kliknout na „vybrat" a potom „kopírovat". Do textového pole pod seznamem lze postupně nastřádat více znaků a zkopírovat je pak všechny najednou.

Jak psát znaky na klávesnici?

Každý určitě ví, jak se na klávesnici píšou znaky, které jsou na ní přímo vyznačeny - třeba písmena. Na některých klávesách jsou ale natištěny až čtyři různé znaky, což může kdekoho zmást. Vytvořili jsme proto schéma klávesnice, které má za úkol zpřehlednit a zjednodušit zápis speciálních znaků úplně všem.

Jak psát speciální znaky na klávesnici s klávesami Ctrl nebo Alt Gr.

Každá klávesa má dva až tři důležité funkční režimy. Ten první - výchozí - je aktivní, když je klávesa stisknuta zcela samostatně. Druhý se pak aktivuje při současném stisku klávesy Shift a třetí pak při stisku klávesy Alt Gr (pravý Alt).

Emotikony - jak psát „smajlíky"

Emotikony nejsou speciální znaky v pravém slova smyslu. Jedná se o grafické symboly, které mohou být ze speciálních znaků složené, ale až na výjimky je budete v ASCII tabulce hledat marně. Skládání emotikon neboli smajlíků se provádí standardním zápisem specifických znaků.

Asi ani není potřeba zmiňovat, že hlavní funkcí emotikonů je vyjádření emocí v textu. Zatímco dříve jsme si museli vystačit s tím, že naše emotikony zhruba vypadají jako obličejová gesta, dnes nám většina velkých online služeb nabízí textová pole, která vepsané emotikony automaticky transformují v jediný grafický prvek.

Klávesové zkratky na PC (Windows)

Při správném používání mohou klávesové zkratky značně urychlit práci v prostředí operačního systému Windows. Seznam nejpoužívanějších zkratek pro internetové prohlížeče, textové editory i samotný systém Windows, najdete níže.

MAC klávesnice má klávesu "Command", kterou na běžné PC klávesnici nenajdete.

Klávesové zkratky MAC

Použití klávesových zkratek na Macu je v zásadě podobné jako na PC. Klíčovým rozdílem je speciální klávesa Command (nebo Cmd), která se na obyčejných PC vůbec nevyskytuje. Pokud však k Macu připojíte klávesnici určenou pro PC s Windows, tak místo klávesy Command používejte klávesu s logem Windows.

V následující tabulce máte k dispozici přehled nejdůležitějších systémových klávesových zkratek, které vám pomohou při každodenní práci.

i
Psaní speciálních znaků na klávesnici není nic složitého. Je třeba si ale pamatovat, že ne každá klávesová zkratka je univerzální pro všechny aplikace. Smajlíky lze pak často vybrat ze seznamů, ke kterým velké služby jako Facebook, Twitter nebo Skype nabízí přístup přímo z textového pole. Věříme, že je náš seznam dostatečně vyčerpávající a že uspokojí potřeby každého, nezávisle na provozované práci s PC.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
online internetový obchod prodej levné počítače elektronika alza.cz praha

# data[].attributes.attachment_link.title
Znaky, symboly a smajlíci: Jak je psát? (NÁVOD) | Alza.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Každý z nás jednou za čas dumá, jak že se na klávesnici píše ten či onen znak. Některé znaky zkrátka nepíšeme tak často, abychom si jejich klávesové zkratky důkladně vryli do paměti.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Základní klávesové zkratky

Formátování textu

Operace s buňkami a listy

Další funkce

Jak vytvořit „klávesovou zkratku" v Excelu pomocí makra

Přestože se nejedná o přímou možnost vytvoření klávesové zkratky jako například ve Wordu, v Excelu se nachází užitečná funkce Makro. S její pomocí můžete vámi často prováděné operace shrnout do jednoho stisknutí tlačítka a ušetřit tak čas při neustále se opakujících činnostech.

Odemknutí funkce vývojář

V základu je funkce Makro skrytá a je nutné nejdříve zobrazit lištu Vývojář. Pro zobrazení lišty Vývojář klikněte v hlavní liště na Soubor a poté v levém spodním rohu na Možnosti.

V otevřeném okně zvolte podkategorii Přizpůsobit pás karet a v pravém sloupci zakřížkujte možnost Vývojář.

Dokončete nastavení stisknutím klávesy OK. V hlavní liště přibude nová kategorie s označením Vývojář.

Nastavení makra a vlastní „klávesové zkratky"

Jakmile máte povolenou kartu Vývojář, klikněte v poli Kód na tlačítko Zaznamenat makro. V otevřeném okně napište název makra (bez mezer), napište kombinaci klávesové zkratky a vyberte místo, kam chcete makro uložit. Do popisu můžete napsat i doplňující informace o makru pro lepší identifikaci v budoucnu.

Stisknutím klávesy OK dojde k zavření okna a spuštění záznamu makra. V následujícím kroku proveďte akci, kterou chcete uložit do makra (například označit celý sloupec a znásobit jej). Jakmile máte hotovo, na kartě Vývojář klikněte na tlačítko Zastavit záznam.

Takto vytvořené makro můžete začít ihned používat. Pokud se chcete podívat na přehled všech vytvořených maker, stačí kliknout na kartě Vývojář na tlačítko Makra, kde můžete spravovat všechna vytvořená makra.
zdroje: support.microsoft.com, support.microsoft.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Klávesové zkratky v Excelu: seznam nejpoužívanějších zkratek a návod na vytvoření vlastního makra - Cnews.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Správné použití klávesových zkratek dokáže kladným způsobem ovlivnit rychlost práce s počítačem. Přesně pro tyto účely existuje řada klávesových zkratek...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Na celosvětově úspěšný film Barbie navázalo několik aplikací. Mezi jednu z nejoblíbenějších patří ta, která uživatelům umožňuje vypadat jako Barbie nebo Ken. K vytvoření fotomontáže ale lidé musejí uvést několik osobních informací včetně detailní fotografie obličeje. Simona Jankovičková z velitelství informačních a kybernetických sil Armády ČR upozorňuje, že tyto údaje se dají jednoduše zneužít.

Falešná identita se dá zneužít například k zažádání o online půjčku (ilustrační foto) | Zdroj: Shutterstock

Vy jste před aplikací Barbie varovali, jaká jsou rizika, pokud ji člověk použije?
Aplikace se stala hitem, protože aspoň na chvíli člověku umožní stát se součástí svého oblíbeného filmu nebo světa. Rizikovost této aplikace spočívá zejména v tom, že uživatel s instalací dobrovolně odevzdává nejen detailní fotografii svého obličeje, ale i informace jako je pohlaví, barva vlasů, kůže a dokonce i osobní e-mail, ten ale v tomto případě nemusí být pravdivý, protože k získání výsledného avataru není e-mailová adresa nutná.

Číst článek

Dalším rizikovým faktorem je zpoplatnění této aplikace, o tom se téměř nikde nepíše. Výsledný avatar je totiž opatřen vodotiskem a abyste získali avatar bez vodotisku, musíte zaplatit dva dolary přes platební bránu. Tam ovšem může nastat další riziko spojené právě s platbami přes internet, kdy je možné získat například vaše telefonní číslo.

Ti, kteří se rozhodli mít takovou fotku, do aplikace zadají e-mail a svou fotografii. Ale dnes už skoro všichni mají nějakou fotku na internetu a e-mail zadáváme všude. Nejde tak o to, že když někdo tyto údaje chce získat, tak už je dávno má?
V tomto případě je otázkou, o jak moc citlivé informace jde. Když někomu řeknete, že máte hnědé nebo černé vlasy, tak se prakticky nic neděje. Nikoho to neohrozí.

Ale v případě, že se k tomu přidají další informace, jako je vaše celé jméno, případně rok narození, e-mail a v tomto případě i detailní fotografie obličeje, tak se najednou začne nabízet otázka, jestli všechna tato data nemohou být zneužita k vytvoření falešné identity.

K čemu se dá zneužít falešná identita?
Například můžete na falešnou identitu zažádat o online půjčku, založit falešný profil na sociálních sítích a tam nabádat k nekalé činnosti a tak dále. Prakticky jde o to, že se někdo cizí vydává za vás a všechny právní následky jsou za vámi.

Číst článek

Je rozdíl, pokud si někdo nechal vytvořit takovou fotomontáž v aplikaci, kterou stáhl, anebo jen přes webové rozhraní?
Rozdíl je v tom, že v tomto případě v mobilních aplikací uživatel souhlasí s podmínkami použití aplikace. Často v nich dává souhlas se zpracováním zadávaných údajů, které tak uživatel zcela dobrovolně odevzdává a ztrácí nad nimi kontrolu.

Na toto naráží většina mobilních aplikací, kterým často dáváme přístup například ke kameře, osobním kontaktům nebo dokonce k fotografiím. Ty ale aplikace často nepotřebují a nejsou pro jejich fungování nutné. Lidé si to často neuvědomují a pouze využíváním aplikace dávají jejím vývojářům přístup k těmto datům.

Kde nakonec můžou skončit uživatelem poskytnutá data, v tomto případě fotografie a e-maily. Jak si představit takové typické zneužití?
V tomto případě je dost možné, že tato data mohou být prodána například provozovatelům reklamy nebo podobným společnostem.

Je jasné, kdo za tou aplikací může stát? Může napovědět upozornění na stránkách aplikace, že pokud dojde ke sporu, tak se bude řešit podle zákonů Izraele?
V této chvíli k tomuto nemám informace, takže se nedokážu relevantně vyjádřit.

Pomůže mít k využívání těchto aplikací e-mail, který člověk nepoužívá k ničemu jinému?
V tomto případě to doporučuji. Nicméně v případě, že budete chtít avatar bez vodoznaku, přesměruje vás to na platební bránu a tam již budete zadávat vaši kartu, vaše opravdové jméno. A to je rizikové. Je potřeba dát si pozor, do jaké míry budete aplikaci používat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Data, získaná aplikací pro fotomontáž za Barbie, lze využit třeba na falešnou identitu, varuje expertka

# data[].attributes.attachment_link.description
„Když někomu řeknete, že máte hnědé vlasy, nic se neděje, pokud se přidá i jméno a fotografie, už se to dá zneužít," říká Simona Jankovičková z velitelství informačních a kybernetických sil Armády ČR.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pipl | The world’s #1 source for digital identity and trust data

# data[].attributes.attachment_link.description
Pipl is a provider of identity solutions. We aim to provide the best identity information to organizations in order to ensure that trustworthy people can be trusted.

# data[].attributes.attachment_link.description
Naučte se vytvářet hezké a funkční materiály. Tvořte grafiku na sociální sítě, pozvánky, jednoduché letáky nebo poutavé prezentace. Pro školy je dostupná plná verzi Canvy zdarma.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Licence Creative Commons jsou souborem veřejných licencí, které přinášejí nové možnosti v oblasti publikování autorských děl: posilují pozici autora při rozhodování za jakých podmínek bude dílo veřejně zpřístupněno. Licence Creative Commons fungují na jednoduchém principu: autor jejich prostřednictvím nabízí neurčitému počtu potenciálních uživatelů licenční smlouvu, na základě které jim poskytuje některá svá práva k dílu a jiná si vyhrazuje. Creative Commons nejsou popřením klasického pojetí autorského práva, jsou jeho nadstavbou a jako takové vycházejí z občanského zákoníku (§ 2358 - 2389 Zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník).

Obliba licencí Creative Commons vychází především z jejich mezinárodní srozumitelnosti, která se nyní ještě zvyšuje s příchodem nové verze 4.0. Licenční podmínky, neboli práva a povinnosti uživatele k dílu, jsou graficky vyjádřeny pomocí jednoduchých piktogramů.

Jak lze Creative Commons využít?

Pokud vytváříte nějaká autorská díla (grafiku, fotografii, hudbu, prezentaci, video...) a chcete, aby ostatní mohli vaši práci dále (v mezích Vámi poskytnuté licence) volně a bezplatně použít - například zdokonalit, přeložit, použít při výuce, pustit v rádiu, otisknout v novinách - zvažte použití některé z licencí Creative Commons. Vaše autorství zůstane v každém případě zachováno, dílo se bude dále rozvíjet a navíc třeba někomu pomůžete nebo dodáte inspiraci, případně uděláte reklamu Vaší další práci.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Vánoční přání 2018 | Miloš Hlávka – člověk na okraji

# data[].attributes.attachment_link.description
Licence Creative Commons jsou souborem veřejných licencí, které přinášejí nové možnosti v oblasti publikování autorských děl: posilují pozici autora při rozhodování za jakých podmínek bude dílo veřejně zpřístupněno. Licence Creative Commons fungují na jednoduchém principu: autor jejich prostřednictv…

# data[].attributes.attachment_link.title
TIP na 20 základních klávesových zkratek, které musíte znát

# data[].attributes.attachment_link.description
Ctrl+C a Ctrl+V už asi znáte. Ale šikovných zkratek je mnohem víc! Budete se divit, jak rychle si je dokážete zažít

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sociální sítě i další služby a aplikace poskytují uživatelům Internetu nevídané možnosti pro vzájemnou výměnu digitálního obsahu všeho druhu - textů, hudby, obrázků, filmů i softwaru. Pokud tímto způsobem šíříte své vlastní opusy, je z hlediska autorských práv všechno v pořádku. Jde-li ale o díla cizí, měli byste se mít na pozoru a pečlivě zvažovat, zda se náhodou nedopouštíte protiprávního jednání.

Autorský zákon

Ochrana práv autorů uměleckých, vědeckých a jiných děl (včetně počítačových programů) se řídí autorským zákonem, který ve sbírce zákonů najdete pod číslem 121/2000. Každému, kdo se vážněji zabývá šířením internetového obsahu, lze vřele doporučit, aby si tuto právní normu přečetl. Běžný uživatel Internetu, který je zpravidla konzumentem a občasným přispěvatelem, by měl znát přinejmenším hlavní zásady zakotvené v autorském zákoně - a samozřejmě také používat vlastní hlavu.

Historický vývoj ochrany autorských práv

Historický vývoj autorských zákonů u nás i ve světě odráží také některé negativní trendy, které jsou výsledkem soustředěného tlaku vlivných lobby spojených se zábavním průmyslem. I těchto okolností by si měl být poučený uživatel vědom, i když s nimi sám nemůže mnoho dělat.
První autorské zákony byly v anglosaském světě vytvořeny v průběhu 18. století. Šlo v nich o nalezení rovnováhy mezi oprávněnými zájmy autorů a celé společnosti. Bez autorů totiž nikdy žádné umění nebude, a pokud si nedokáží svými díly vydělat na živobytí, budou nuceni se věnovat něčemu jinému. Na druhé straně ale musí mít i autorská ochrana své meze, protože je v celospolečenském zájmu, aby se umělecká díla (aspoň ta dobrá) stala součástí širšího kulturního povědomí.
Tak jako ve vědě, i v umění často vznikají nová díla použitím a rozvinutím motivů z děl starších. Autoři a jejich dědicové proto nemohou mít možnost takové použití svých děl navždy blokovat. Kongres Spojených států amerických nastavil v roce 1790 dobu trvání autorskoprávní ochrany na čtrnáct let s tím, že na žádost autora - pokud je v té době stále naživu - ji lze prodloužit o dalších čtrnáct let, ovšem pouze jednou!
Po uplynutí této doby se každé dílo stalo volným (angl. public domain) a kdokoli s ním mohl nakládat podle svého uvážení. V průběhu 20. století se však tato doba opakovaně prodlužovala a ve většině západních zemí, včetně té naší, jsou dnes autorská díla chráněna prakticky po celé století od svého vzniku. Konkrétně u nás je v autorském zákoně č. 121/2000 Sb. trvání majetkových práv k autorským dílům stanoveno na dobu autorova života plus dalších 70 let.

Prokletí myšáka Mickeyho

Lawrence Lessig ve své knize Free Culture ukazuje, že američtí zákonodárci opakovaně přistoupili k prodloužení doby trvání autorských práv v době, kdy měl vypršet copyright postavičky Mickey Mouse. Tato skutečnost vypadá komicky, ale jen do chvíle, než si uvědomíme, jaký ohromný komerční potenciál se v Disneyových postavičkách skrývá.
A tak to vypadá, že oblíbený myšák a jeho přátelé se koule na noze se znakem © jen tak nezbaví. Spolu s s ním budou tímto čím dál více absurdním omezením vázána i mnohá podstatnější díla americké a světové kultury.

Stahování není trestné, ale...

Autorský zákon je poměrně benevolentní k těm, kdo autorská díla užívají pouze pro osobní potřebu. V prostředí Internetu to znamená, že za stažení písničky nebo filmu vás nikdo před soud nepožene.
Ovšem pozor:

Toto tvrzení neplatí pro počítačové programy! Autorský zákon hovoří jasně: „Oprávněným uživatelem rozmnoženiny počítačového programu je oprávněný nabyvatel rozmnoženiny počítačového programu, který má vlastnické či jiné právo k rozmnoženině počítačového programu..."

Některé programy pro sdílení obsahu, zejména tzv. peer-to-peer systémy, fungují tak, že dílo stažené jedním uživatelem okamžitě dávají z jeho disku k dispozici ostatním. V takovém případě se uživatel dopouští protiprávního jednání, byť třeba nevědomky. Nedochází totiž pouze ke stažení díla pro osobní potřebu, ale jeho zpřístupňování dalším osobám.

Ani stahování děl chráněných autorským zákonem není úplně zadarmo - samozřejmě i za ně autorům náleží odměna. Není však dohodnuta mezi autorem a uživatelem, ale jde o tzv. náhradní odměnu - ta se stanoví paušálně a poplatky se hradí z přístrojů, které výrobu umožňují, a z nenahraných nosičů záznamů. Tedy vlastně přesněji, poplatky „se nehradí", ale hradí je výrobci či dovozci takových přístrojů a nosičů, kteří je pak pochopitelně přenášejí na své zákazníky.

Férové užití děl

Autorské zákony, včetně toho českého, umožňují přiměřeným způsobem citovat z děl, která dosud podléhají ochraně autorských práv. Takové použití se v anglické terminologii nazývá fair use. Někteří distributoři autorských děl se snaží i od takového počínání odrazovat. Zákon výslovně umožňuje používat v odůvodněné míře výňatky z cizích děl ve vlastní tvorbě, případně pro účely kritiky, recenze apod. Také je dovoleno používat dílo při výuce nebo neziskovém vědeckém výzkumu.

Licenční smlouva

Počítačové programy a některá umělecká díla se dodávají s licenční smlouvou neboli licencí. Ta v podstatě vyjadřuje vůli autora ohledně předpokládaných způsobů použití díla.
Problematika licenčních smluv je velmi komplikovaná a je lepší ji přenechat právníkům. Za zmínku ale stojí, že softwarovou licencí může být zakázáno pořizování záložních kopií programu, ačkoli to autorský zákon na obecné úrovni umožňuje. Ustanovení licenční smlouvy zpravidla nabyvatele díla omezují v tom, co smí s dílem podnikat - zejména že je nesmí kopírovat, modifikovat nebo dále šířit. Nemusí tomu ale tak být vždy.
Existují typy licencí, které naopak kopírování, modifikace a další šíření podporují. Pokud autor pro své dílo zvolí takovou licenci, snaží se tím obvykle dosáhnout co největšího rozšíření díla a zajistit, že dílo může být dále jinými autory rozvíjeno. V oblasti počítačových programů se pro tento účel používají takzvané licence svobodného softwaru (angl. free software licenses).

Druhy licencí

Základními dvěma druhy licencí jsou:

GNU GPL - Všeobecná veřejná licence GNU. Tato licence umožňuje počítačový program kopírovat a modifikovat a pro tyto účely uživateli zaručuje přístup ke zdrojovém kódu programu. GNU GPL také umožňuje program nebo jeho modifikace dále šířit, ovšem pouze za předpokladu, že každý nový nabyvatel bude mít stejná práva jako ten, kdo dílo šíří.

Licence BSD (Berkeley Software Distribution) je velmi liberální licencí, která umožňuje používat program v podstatě libovolným způsobem. Jedinou podmínkou je, že pokud je zdrojový kód nebo jeho modifikace dále šířen, musí obsahovat kompletní text licence včetně údajů o autorství. Programy s licencí BSD se například mohou stát součástí jiných programů, jejichž zdrojový kód už není dalším nabyvatelům poskytován.
Pro jiná díla, například literární, hudební nebo výtvarná, fotografie, filmy apod., plní podobnou úlohu licence Creative Commons.

Ty umožňují autorům vhodně namixovat vlastnosti, které od licenční smlouvy požadují, zejména:

zda se povolují modifikace díla, a pokud ano, zda se pro další šíření odvozených děl požadují stejné licenční podmínky;

zda se povoluje komerční využití díla;

zda má být licence vztažena k jurisdikci konkrétního státu anebo má být mezinárodní.

Doporučená videa Jak na Internet:
Autorský zákon na Internetu
Distribuce digitálního obsahu
Jak na přenos velkých souborů
Sdílení fotografií na Internetu
Uživatelské podmínky

Další zajímavé články a zdroje:
Autorské právo, Irena Holcová (Advocate.cz)
Autorské právo, Marek Beneš (Patent na rozum)
Ukradené fotografie, Jakub Chrudina (Milujemefotografii.cz)
Fotografie a autorský zákon, Tomáš Dolejší (Fotorádce.cz)
Creative Commons, Oficiální stránky veřejných licencí Creative Commons pro Českou republiku

# data[].attributes.attachment_link.description
Sociální sítě i další služby a aplikace poskytují uživatelům Internetu nevídané možnosti pro vzájemnou výměnu digitálního obsahu všeho druhu - textů, hudby, obrázků, filmů i softwaru. Pokud tímto způsobem šíříte své vlastní opusy, je z hlediska autorských práv všechno v pořádku.

# data[].attributes.body
Zajímavá fotobanka, ze které lze čerpat foto např. pro inzerci práce - příspěvek poté vytvořím v Canvě.

# data[].attributes.attachment_link.title
2208 Free CC0 Business Stock Photos - StockSnap.io

# data[].attributes.attachment_link.description
Browse and download the best free stock business images. All photos are free from copyright restrictions (CC0) - no attribution required.

# data[].attributes.attachment_link.title
What is PIPL and how it works: this is how you can search for people - Crast.net

# data[].attributes.attachment_link.title
GIMP 2.8 - Základy úpravy fotografií, Tvorba úvodních fotek, Vystřižení a vložení

# data[].attributes.headline
Netiketa - pravidla chování na internetu 

# data[].attributes.subject
Netiketa - pravidla chování na internetu 

# data[].attributes.attachment_link.title
Netiketa aneb jaká jsou pravidla chování na internetu?