# data[].attributes.body
• Aika ennen kirjallisia lähteitä, päättyy Suomessa noin 1000-luvulla

• Suomen siirtyminen historialliseen aikaan tapahtui noin 4000 vuotta myöhemmin kuin muualla (n. 3000 eaa.)

• Suomi ei ollut erillään maailman tapahtumista, vaikka monet vaikutteet tulivat myöhemmin

# data[].attributes.body
• Kivikausi ( –1500 eaa.)

• Jaottuu paleo-, meso- ja neoliittiseen kauteen

•Metsästys ja keräily pääelinkeinot, liikkuva elämäntapa

•Kulttuurit: Suomusjärven, kampakeraaminen, nuorakeraaminen (vasarakirveskulttuuri), kiukaisten kulttuuri

•Pronssikausi (n. 1500–500 eaa.) (varhaisrautakausi)

•Pronssiesineet tuontitavaraa

•Vilkkaat kauppasuhteet, maanviljelyksen yleistyminen

•Ilmastonmuutos, metsätyyppien muutos

# data[].attributes.body
Geenitutkimus muuttaa käsityksiä suomalaisista

•Ei yhtä "alkukotia", vaan monimuotoinen perimä

•Eurooppalaisilla yhteiset esi-isät, mutta eroja löytyy

Volgan mutka -myytti

•Väitetään, että suomalaiset tulivat Volgan mutkan alueelta

•Geenitutkimus kumoaa tämän yhtenä alkuna

Itä- ja länsisuomalaiset

•Itä- ja länsisuomalaiset peräisin eri ryhmistä

•Geeniperimä erilainen, itäsuomalaiset eivät ole aasialaisia tai venäläisiä

# data[].attributes.body
Ensimmäiset ihmiset Suomessa

•Saapuminen jääkauden jälkeen (n. 10 000–9 000 v. sitten)

•Länsi-Suomeen tulleet Baltiasta ja lännestä

•Itä-Suomeen tulleet idästä ja kaakosta

Saamelaiset – alkuperäiskansa

•EU:n ainoa alkuperäiskansa

•Sukua baskeille

•Saapuneet mahdollisesti Norjan rannikkoa pitkin

Suomen kieli ja kielen vaihtuminen

•Suomen kieli noin 1 500 vuotta vanha

•Kantaurali-kieli Volgan mutkan alueelta

•Kieli vaihtunut usein kaupankäynnin ja kontaktien vuoksi

# data[].attributes.body
Suomen keskiaika alkoi eri alueilla eri aikaan, kirjallisia lähteitä on vähän, arkeologia tärkeää.

Turku syntyi 1200–1300-luvulla, keskiaikaiset linnat ja kirkot näkyvät edelleen.

Ristiretkien aikana 1100–1300-luvulla kristinusko levisi, itärajaksi tuli Pähkinäsaaren rauha 1323.

Ruotsalainen asutus levisi rannikoille, sisämaa oli harvaan asuttu.

Keskiajalla Suomessa oli noin 200 000–300 000 asukasta.

Viljely oli alkeellista, karja tärkeää lannoitukseen ja yhteiskunta oli sääty-yhteiskunta: aatelisto, papisto, porvaristo ja talonpojat.

# data[].attributes.headline
Kristinuskon tulo Suomeen ja kirkon vaikutus

# data[].attributes.subject
Kristinuskon tulo Suomeen ja kirkon vaikutus

# data[].attributes.body
Kristinusko saapui Suomeen sekä idästä että lännestä viikinkiajalta lähtien, ja katolinen kirkko vakiinnutti asemansa 1100–1200-luvuilla. Ristiretkiä tehtiin Varsinais-Suomeen, Hämeeseen ja Karjalaan, minkä myötä Suomi liitettiin osaksi Ruotsin kruunua. Pähkinäsaaren rauha vuonna 1323 määritteli Suomen ensimmäisen itärajan.

Piispa oli keskiajan Suomessa vaikutusvaltainen henkilö, jolla oli sekä kirkollista että maallista valtaa. Turun hiippakuntaan kuului koko Suomi Lappia lukuun ottamatta. Keskiajalla perustettiin noin sata harmaakivikirkkoa, ja kirkot toimivat seurakuntien keskuksina.

Suomeen perustettiin myös luostareita, jotka olivat dominikaanit, fransiskaanit ja birgittalaiset toimivat eri puolilla maata. Luostarit hoitivat sairaita, tekivät lähetystyötä ja ylläpitivät koulutusta. Naantalin birgittalaisluostari oli merkittävä naisten koulutuskeskus.

# data[].attributes.body
Ruotsin kuninkaan valta oli keskiajalla heikko ja valtio hajanaista.

Talonpojat maksoivat veroja ja osallistuivat valtiopäiville.

Katolinen kirkko yhdisti ihmisiä, Turun piispa oli merkittävä johtaja.

Turun linna rakennettiin 1280-luvulla.

Kalmarin unioni yhdisti Tanskan, Norjan ja Ruotsin.

Kustaa Vaasa vahvisti kuninkaan valtaa 1500-luvulla.

Linnat turvasivat tärkeitä alueita, ja linnalääni keräsi veroja.

Laki perustui maakuntien tapoihin, oikeutta käytiin käräjillä.

# data[].attributes.body
Keskiajan Suomi oli harvaan asuttu, ja asutus keskittyi etelään ja rannikkoalueille. Ruokavalio perustui viljaan, metsästykseen ja kalastukseen. Katolinen kirkko ja muinaiset suomalaiset uskomukset elivät rinnakkain. Kirkolla oli suuri vaikutus arkeen eli esimerkiksi pyhimysten muistopäivät rytmittivät vuodenkiertoa ja työntekoa. Monilla pyhimyspäivillä työ oli kiellettyä, ja ne merkitsivät vuodenajan muutoksia ja maanviljelyn aikatauluja. Kirkossa käytiin ripittäytymässä säännöllisesti, ja pyhimyskultti näkyi vahvasti ihmisten elämässä.

# data[].attributes.body
Keskiajalla saksalaiset levittäytyivät Itämeren alueelle ja muodostivat vahvan porvaristoverkoston.

Lyypekki ja Hampuri solmivat vapaakauppasopimuksen, josta syntyi Hansaliitto (1356), joka hallitsi Pohjois-Euroopan kauppaa.

Hansakauppiaat perustivat konttoreita mm. Bergenissä ja Novgorodissa ja pakottivat paikallishallitsijat toimimaan sääntöjensä mukaan.

Kauppiaat vaihtoivat laajasti tavaroita (villa, turska, kupari, vilja, turkikset, kangas, viini, suola, aseet).

Hansaliitto käytti myös sotilaallista voimaa suojellakseen etujaan.

# data[].attributes.body
Tanska haastoi Hansan, mutta sodissa Hansaliitto onnistui säilyttämään asemansa.

Hollantilaiset kehittivät pankkijärjestelmän ja tehokkaat alukset, syrjäyttivät hansakauppiaat Itämeren kaupassa 1400-luvulta alkaen.

Moskovan suuriruhtinas hääti hansakauppiaat Novgorodista; myös Ruotsin kuningas heikensi Hansan valtaa.

Suomessa keskiajan kaupungit olivat pieniä; Turku ja Viipuri merkittävimpiä.

Kruunu halusi keskittää kaupan kaupunkeihin tullien vuoksi.

Talonpojat harjoittivat omavaltaista purjehduskauppaa Baltiassa, mikä oli lainvastaista mutta taloudellisesti kannattavaa.

Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin lohikalat olivat arvokasta vientiä, kauppaa hoiti pirkkamiehet.

Keskiajalla ihmisiä luokiteltiin tarkasti, mutta Pohjolassa tämä oli joustavampaa.

# data[].attributes.body
Kustaa Vaasa nousi Ruotsin kuninkaaksi vuonna 1523 johdettuaan kapinan tanskalaisia vastaan ja lopettaen Kalmarin unionin. Hänen valtakautensa aikana Ruotsista muodostui hajanaisesta keskiaikaisesta valtiosta keskusjohtoinen kuningaskunta. Kustaa Vaasa otti valtion varat kirkolta ja käynnisti reformaation, jonka myötä kirkon omaisuus siirtyi kruunulle. Hän uudisti verotuksen, tehosti hallintoa ja perusti uusia kaupunkeja, kuten Helsingin.

Kustaa Vaasa vahvisti myös kuninkaan valtaa ajamalla läpi perintökuninkuuden vuonna 1544. Hän käytti ulkomaisia asiantuntijoita hallinnon kehittämiseen ja vastusti aateliston valta-asemaa. Suomen alueella hän valvoi sotavalmisteluja ja kannusti uusien tilojen raivaamiseen, mikä johti kiistoihin Venäjän kanssa. Näillä uudistuksilla Kustaa Vaasa loi pohjan modernille Ruotsin valtiolle.

# data[].attributes.headline
Reformaatio ja vahvistuva hallitusvalta

# data[].attributes.subject
Reformaatio ja vahvistuva hallitusvalta

# data[].attributes.body
Martti Lutherin 1517 julkaisemien 95 teesin myötä katolisen kirkon valtaa ja anekauppaa kritisoitiin, mikä johti uusien kirkkojen syntyyn. Reformaatio levisi nopeasti Pohjolaan, missä Kustaa Vaasa otti kirkon taloudellisen ja hallinnollisen vallan itselleen. Suomessa jumalanpalvelukset muuttuivat virsilauluiksi, ja kirkon omaisuus takavarikoitiin kruunulle. Papiston selibaattivaatimus poistettiin, ja kirkollinen elämä muuttui hitaasti.

Kustaa Vaasa hajotti piispan vallan, takavarikoi kirkon maatilat ja verotusoikeudet. Suomen kirjakielen isä Mikael Agricola loi suomen kirjakielen pohjan kääntämällä uskonnollisia tekstejä suomeksi. Reformaatio vahvisti kuninkaan asemaa kirkon ylipappina ja luterilaisuuden vakiintumista kesti yli sata vuotta.

Juhana III yritti palauttaa katolisia piirteitä, mutta lopulta luterilaisuus voitti Kaarle-herttuan johdolla 1599.

# data[].attributes.body
Suomen kirjakielen isä

# data[].attributes.body
Kustaa Vaasan kuoleman jälkeen Ruotsissa vallitsi epävakaa aika, ja hänen poikansa riitelivät vallasta.

Vanhin poika Eerik XIV sai kuninkuuden, mutta rajoitti veljiensä valtaa herttuakunnissa.

Eerik ja Juhana riitelivät vallasta ja sotivat toisiaan vastaan; Eerik syrjäytettiin ja Juhana nousi kuninkaaksi.

Ruotsi kävi pitkän sodan Venäjää vastaan (1570–1595).

Prinssien vaimoiksi tavoiteltiin ylhäissyntyisiä ulkomaalaisia naisia, kuten Puolan kuninkaan sisarta Katariina Jagellonicaa.

Katariina toi Turun linnaan renessanssityylin ja uusia tapoja, kuten haarukan käytön.

Kustaa Vaasan testamentissa valtakunta jaettiin poikien kesken, mikä johti ristiriitoihin ja veljesriitoihin.

Eerik vangitsi veljensä Juhanan, mutta menetti aateliston tuen ja menetti kruununsa.

Juhana nousi kuninkaaksi, vangitsi Eerikin ja Eerik kuoli vankeudessa (mahdollisesti myrkytettynä).

Juhanan jälkeen kruunun peri Sigismund, joka oli myös Puolan kuningas.

# data[].attributes.body
Juhanan poika Sigismund nousi Puolan kuninkaaksi ja peri myös Ruotsin kruunun, mutta koska hän oli katolinen luterilaisessa Ruotsissa, se herätti epäluuloja. Hänen setänsä Kaarle-herttua halusi vallan itselleen ja käytti hyväkseen aateliston tukea. Suomessa talonpojat kapinoivat linnaleireistä ja sotilasrasituksista, mikä johti nuijasotaan 1596–1597. Talonpojat, johtajanaan Jaakko Ilkka, nousivat aatelistoa vastaan, mutta hävisivät sodan. Kapinasta seurasi ankara kostotoimi, johtajat mestattiin. Kaarle-herttua vahvisti asemansa valtionhoitajana ja lopulta kukisti Sigismundin kannattajat Suomessa.

4.1-mini

# data[].attributes.body
Nuijasota (1596–1597) oli kapina, jossa suomalaiset talonpojat nousivat vastustamaan liian korkeita veroja ja raskaita sotilasvelvollisuuksia. He olivat tyytymättömiä Ruotsin vallan alaisena, koska aatelisto ja kruunu vaativat heiltä liikaa.

Kapinan johtajana oli Jaakko Ilkka. Talonpojat saivat aluksi voittoja, mutta lopulta Ruotsin armeija kukisti kapinan vuonna 1597. Monet kapinalliset joutuivat rangaistuksille. Sodassa kuoli noin 2500 henkilöä.

Nuijasota on tärkeä tapahtuma, koska se kertoo siitä, miten talonpojat yrittivät puolustaa oikeuksiaan ja vastustaa aateliston kovaa kohtelua.

# data[].attributes.body
(1600-luku)

# data[].attributes.body
Ruotsi suurvallaksi (1600-luku)

Taustalla uskonsodat → oikeasti valtakamppailua

Naapurimaat heikkoja → Ruotsi laajenee

Ruotsista suurvalta → Suomelle:

Sotien uhkaa

Kovaa verotusta

Kirkon tiukka valvonta

Aluevaltaukset

Venäjältä: Inkerinmaa, Käkisalmen Karjala (Stolbovan rauha 1617)

Puolalta: Liivinmaa, Riika

Tanskalta: Gotlanti, Skåne, Bohuslän (Roskilden rauha 1658)

Kolmikymmenvuotinen sota: Ruotsi saa alueita Pohjois-Saksasta

Itämeren hallinta

Ruotsilla alueita Itämeren ympärillä = "Itämeren valtias"

Tullituloja kaupasta → vahvisti valtiota

# data[].attributes.body
Jokaisella oma paikka, Jumalan määräämä → säätyrajojen ylittäminen paheksuttua.

Avioliitot pääosin oman säädyn sisällä.

Raha alkoi vaikuttaa säätyasemaan (köyhä aatelinen + rikas porvarintytär = hyväksyttävä).

Säätyjen erot

Aatelisto: Ylin sääty, ritarihuone Tukholmaan 1625, sai aatelisarvoja sodista.

Papisto: Pappissukuja, pojat papeiksi, tytöt papistoon.

Porvaristo: Kaupankäynnin yksinoikeus, keskittyi kaupunkeihin.

Talonpojat: Suurin väestöryhmä, maanviljelijöitä.

Ruotsin kieli alkoi erottaa säätyjä talonpojista.

Aatelisto korosti asemaansa vaatetuksella ja kartanoilla, usein velkaa porvareille.

# data[].attributes.body
Keskushallinnon vallan kasvu

Uudella ajalla (n. 1500-luvulta alkaen) kuninkaan valta vahvistui ja ulottui koko valtakuntaan.

Lakeja ja sääntöjä annettiin yhä enemmän ja ne koskivat taloutta ja ihmisten arkea.

Kaupungit menettivät keskiaikaiset erivapautensa, ja hallintoa yhdenmukaistettiin.

Kaupungin hallinnosta vastasi maistraatti, josta tuli valtion virasto.

Tieverkosto ja kestikievarit

Tiet yhdistivät linnat ja kaupungit, mutta olivat usein huonokuntoisia.

Kestikievarit eli majatalot perustettiin matkalaisia ja virkamiehiä varten.

Talonpojat joutuivat maksamaan kyyditysveroa ja tekemään hollikyytejä (kuljettamaan virkamiehiä tai viestejä).

Teiden ja liikenteen parantaminen palveli valtion hallintoa ja kauppaa.

Kaupan sääntely ja merkantilismi

Merkantilismi: talousoppi, jossa valtio ohjaa taloutta saadakseen mahdollisimman paljon tullituloja ja veroja.

Ruotsi jakoi kaupungit:

Tapulikaupunkeihin (sai käydä ulkomaankauppaa).

Maakaupunkeihin (vain kotimaan kauppaa).

Purjehduspakko määräsi, että ulkomaalaiset laivat eivät saaneet viedä Suomesta enempää kuin toivat — suojeli kotimaisia kauppiaita.

Uusia kaupunkeja myös perustettiin, jotta niissä käyty kauppa saataisiin valvonnan alaiseksi

# data[].attributes.body
Kustaa II Aadolf nousi valtaan 17-vuotiaana ja uudisti Ruotsin hallintoa valtakunnankansleri Oxenstiernan kanssa. Hän perusti Turun hovioikeuden ja osallistui 30-vuotiseen sotaan, jossa kaatui Lützenin taistelussa 1632. Häntä pidetään suurmiehenä, ja hänen muistopäivänsä on Svenska dagen.

Tyttärestään Kristiinasta tuli kuningatar 1644. Hän oli oppinut, omapäinen ja päätti olla avioitumatta. Kristiina luopui kruunusta 1654, kääntyi katolilaiseksi ja muutti Eurooppaan, jättäen jälkeensä vahvan ja ristiriitaisen perinnön.

# data[].attributes.body
Kolmikymmenvuotinen sota (1618–1648) oli Euroopan suurvaltojen välinen uskonto- ja valtakamppailu. Ruotsi liittyi sotaan 1630 kuningas Kustaa II Aadolfin johdolla puolustaakseen protestantteja ja vahvistaakseen omaa asemaansa. Ruotsi voitti useita taisteluja, mutta Kustaa kaatui Lützenin taistelussa 1632. Sota päättyi Westfalenin rauhaan 1648, ja Ruotsi sai alueita (esim. Pommerin), vahvisti suurvalta-asemansa ja vaikutti Euroopan politiikkaan.

# data[].attributes.body
Isoviha (1713–1721) oli Venäjän miehitysaika Suomessa suuren Pohjan sodan aikana. Venäjän joukot valtasivat Suomen, ja miehitys oli väkivaltainen: kansaa tapettiin, kyliä ryöstettiin ja ihmisiä vietiin orjiksi Venäjälle. Monet suomalaiset pakenivat Ruotsiin tai metsiin. Isoviha päättyi Uudenkaupungin rauhaan 1721, jossa Suomi jäi jälleen Ruotsin alaisuuteen, mutta maa oli pahasti tuhoutunut.

# data[].attributes.body
1700-luku

# data[].attributes.body
1700-luvun alussa Ruotsi koki suuria muutoksia. Suurvalta-ajan loppu ja Kaarle XII:n kuolema vuonna 1718 johtivat siihen, että valtaa siirtyi kuninkaalta säädyille. Tämä aika tunnetaan vapauden kautena, jolloin kuninkaan valta oli lähes olematonta.

Säädyt alkoivat jakautua kahteen puolueeseen eli maltillisiin myssyihin, jotka halusivat rauhaa Venäjän kanssa, ja sotahaluisiin hattuihin, jotka kannattivat Venäjän vastaista politiikkaa ja suurvalta-ajan palauttamista. Hattujen johdolla Ruotsi aloitti hattujen sodan Venäjää vastaan (1741–1743), joka päättyi tappiollisesti. Venäjä miehitti osan Suomesta vuoden ajan (pikkuviha) ja Ruotsi menetti alueita itärajaltaan (Turun rauha 1743).

Säätyjen valta lisääntyi, mutta päätöksenteko oli hidasta. Merkittävä poliitikko oli Arvid Horn, joka johti valtaneuvostoa ja kannatti rauhallista ulkopolitiikkaa. Kuningas ja kuningatar yrittivät useasti palauttaa vallan, mutta yritykset epäonnistuivat.

Vuonna 1748 aloitettiin Suomenlinna (Viapori) merilinnoituksen rakentaminen turvaamaan itärajaa.

# data[].attributes.body
(1800-luku)

# data[].attributes.body
Taustaa:

Euroopan tilanne oli myrskyisä Napoleonin sotien vuoksi.

Ranska (Napoleon) ja Venäjä solmivat liiton ja sopivat mannermaasulusta (kauppasaarto Iso-Britanniaa vastaan).

Venäjä painosti Ruotsia liittymään saartoon, mutta Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf kieltäytyi, koska Iso-Britannia oli tärkeä kauppakumppani.

Suomen sota:

Venäjä hyökkäsi Ruotsin Suomen alueelle ilman sodanjulistusta talvella 1808.

Ruotsalaiset vetäytyivät ja venäläiset valtasivat Etelä-Suomen.

Ruotsalaiset yrittivät vastahyökkäystä, mutta syksyllä 1808 sodan käänne oli venäläisten puolella.

Vuonna 1809 Kustaa IV Aadolf syrjäytettiin, ja rauhanneuvottelut aloitettiin.

# data[].attributes.body
Haminan rauha 1809:

Suomen alue liitettiin Venäjään.

Suomesta tuli autonominen suuriruhtinaskunta, jolla oli oma hallinto ja budjetti.

Suomen ja Ruotsin välinen raja sovittiin Tornionjoessa.

Ahvenanmaa kuului Suomeen.

Autonomia ja muutokset:

Keisari Aleksanteri I vakuutti, että Suomen vanhat lait, uskonto ja säätyjen oikeudet säilyisivät.

Suomi sai oman keskushallinnon ja taloudellisen itsenäisyyden (esim. oma budjetti, tulliraja Venäjän kanssa).

Venäjän rupla tuli Suomen rahayksiköksi, mutta Ruotsin raha oli myös käytössä.

Vanha Suomi (aiemmin venäläiseksi liitetyt Karjala ja Kymenlaakso) liitettiin osaksi Suomea vuonna 1812.

Vuonna 1812 pääkaupungiksi siirrettiin Turusta Helsinki.

Helsinkiä alettiin rakentaa empiretyyliseksi uuden ajan pääkaupungiksi, joka symboloi uutta valtaa.