# data[].attributes.body
1. Hvad hænger ifølge Krog og Sechers sammen med den inkluderende måde at tænke på?

Vi betragtes alle som unikke individer i den inkluderende tankegang. Der skelnes ikke imellem hvem der har normale og særlige behov. Vi har alle behov, men alle har ikke lige stort behov for en pædagogisk indsats. I følge krogs og Sechers er inklusion et udtryk for en ny måde at tænke på. De beskriver det som en ny og gammel skuffe, hvor man i den nye skuffe kan vi finde nøgleordene som hænger sammen med at tænke inkluderende.

# data[].attributes.body
Inklusion betyder at man er en del af fællesskabet, som en aktiv og ligeværdig deltager. Alle skal have mulighed for at deltage aktivt i sociale fællesskaber på lige fod. I den inkluderende tankegang betragtes alle som unikke individer, med hver deres individuelle behov. Inkusion giver vigtige erfaringer og kompetancer i samspillet med andre og jo mere inklusion lykkes, des bedre vil man kunne mestre livet som voksen.

# data[].attributes.body
Hvilken betydning har vores måde at tale om børnene, de unge og de voksne på ifl. Krog og Sechers?

Den måde vi taler om børnene på, skaber barnets selvforståelse og vil være med til at præge deres identitetsudvikling. Vores sprogbrug afspejler vores opfattelse af børnene, og vores forventninger til børnene. Hvis vi møder barnet med negative forventninger, vil barnet opføre sig derefter. Hvis vi i stedet møder barnet med en positiv forventning, vil barnet forsøge at leve op til dette.

# data[].attributes.headline
Pædagoger kan hjælpe børn, der lider i frikvarteret

# data[].attributes.subject
Pædagoger kan hjælpe børn, der lider i frikvarteret

# data[].attributes.body
1. Hvorfor er børn somme tider udsatte i frikvartererne og hvad skaber mistrivsel?

de er tit overladt til dem selv. Det skaber hurtigt konflikter og at nogle bliver holdt udenfor.

2. Hvad er det pædagogiske personales vigtigste opgave i skolen ifl. Christina Holm Poulsen?

Ifølge ph.d. og lektor Christina Holm Poulsen, er den vigtigst opgave for pædagoger at forbinde børnene med hinanden, og frikvarteret bør prioriteres langt højere som en pædagogisk opgave, både for at skabe trivsel blandt børnene og for at få øje på udsathed.

3. Hvordan hænger langvarigt fravær og gruppedynamikker sammen?

Det hænger sammen forbi hvis man ikke er med i en gruppe med god gruppedynamik har man tendenser til at blive hjemme. Når man ikke har det godt socialt, har de ikke lyst til at komme i skole. Det fører til skolevægring og langt fravær.

4. Hvordan kan pædagogisk personale være opsøgende og forbinde børn til hinanden?

De voksne er opmærksomme på dem som tit bliver holdt udenfor. Og lave aktiviteter hvor at de børn som har det svært, kan være med. At de voksne er med til at styre legene og aktiviteterne.

# data[].attributes.body
Det betyder at man udelukkes af fællesskabet, man bliver fravalgt. Man taler om social eksklusion når børn og unge, i skoler og institutioner. Man kan føle sig ekskludret hvis man ikke har de samme muligheder som de andre. Det være sig fx økonomi i hjemmet, diagnoser, etnicitet, sprog vanskeligheder mv. Ekskusion op igennem barndommen kan resultere i et problematisk voksenliv.

# data[].attributes.body
1. Inkluderende praksis : Forklar de 3 praksisformer og giv eksempler fra egen praksis.

Der er den anerkendende praksis

Den ressourcefokuseret praksis

Den relationskompetent praksis

Anerkendende praksis:

Her er det vigtigt at være anerkendende, nærværende og lyttende til det enkelte barn. Det er os der skal guide og vejlede barnet. Der skal ikke fokuseret på barnets fejl, men tillægge dem de gode hensigter. Vi vurderer og bedømmer ikke barnet. Det vil sige vi anerkender og værdsætter og er åbne over for barnet, uanset hvordan vi selv føler og tænker.

Erfaring fra egen praksis: Et barn har meget svært ved at finde ro i aktiviteter og leg, og alt gang foregår i løb. Her følger jeg barnets initiativer, viser med min mimik og tale at jeg ser ham, støtter og guider ham i aktiviteter og leg, samt i spisesituationer. Dette gør han føler sig set og anerkendt, frem for jeg hele tiden skulle sige “ nej tak” eller “ det har jeg ikke lyst til du gør” nu er siger jeg F.eks. i stedet “ Hold da op, du løber godt nok stærkt herinde, skal vi se om vi kan hoppe høj” Det gør han stopper med at løbe, samtidig bliver han set og anerkendt for det han gør, men også skjult afbrudt i sit voldsomme løb, men afledt til en styret aktivitet. Det gav rigtig meget ro på barnet.

Relationskompente praksis:

Her er det vigtig at være opmærksom på at det er os som de voksne, som har ansvaret for at opbygge den gode relation. At være relations kompetent vil sige, at vi kan etablere og fastholde den gode relation. Vi kan skabe den gode relation være ved at være nærværende, udtrykke tydeligt hvad vi gerne vil, tage ansvar for relationen og skabe den via ord og handlinger. Vi skælder ikke ud, men hjælper i stedet barnet med andre måder at begå sig på.

Eksempel fra egen praksis:

Jeg har et barn på min stue, som jeg ikke havde den tætteste relation til. Via ICDP fik jeg øjnene op for hvordan jeg kunne skabe en bedre relation til ham. Det gjorde jeg ved at:

Jeg viste positive følelser, viser jeg godt kan lide barnet. Hver morgen jeg mødte ind, sagde jeg særligt godmorgen til ham. Jeg justerer mig efter barnet og fulgte barnets initiativ.

Jeg talte med barnet om det som han var som optaget af, her fandt jeg ud af at han synes dyr var meget interessant, så jeg læste bøger og rim og remser med dyr sammen med ham. Vi lavede en aktivitet, hvor vi havde en skildpadde på besøg på stuen. Barnet hjælp mig med at finde mad til den og fodre den. Over tid mærkede jeg en positiv forandring, og vi fik en meget bedre relation.

Ressourcefokuserede praksis:

Her tager vi udgangspunkt i det der virker for barnet og udvikler herfra. Det enkelte barn skal lære sine egne styrker og ressourcer, og vi og andre børn skal kunne få øje på dem. Det gør vi ved at vi deltager aktivt i barnet/børnenes leg, så vi får øje på de ressourcer og styrker barnet har, og under støtter dem. Vi taler med kollegaer om hvilke muligheder barnet har for at deltage i fællesskaber, og ser efter tegn på at barnet er i god trivsel og udvikling.

Eksempel fra egen praksis:

Et barn på min stue havde det lidt svært med at indgå i relationer til de andre. Han fik drillet lidt, og de andre blev hurtig lidt “ trætte” af ham. Her kiggede jeg på hans ressourcer. Jeg vidste han var virkelig god til at lave aktiviteter hvor vi skulle være kreative, og at han virkelig nød dem. Da han også var glad for dyr, lavede jeg en aktivitet over flere formiddage hvor vi havde en skildpadde på besøg. Vi snakkede om den, hvordan den så ud osv. Vi klippede skildpadder ud, tegnede på dem og hængte dem på vinduet på vores stuen. Da drengen var virkelig god til at tegne, brugte jeg han resourcer til at hjælpe han mig med at lave en skabelon til mælkebøtter, blade og blomst, som skildpadden bl.a spiser. Dem brugte vi så sammen med de andre børn, da vi dagen efter klippede mælkebøtter ud, som vi kunne hænge på vinduet til skildpadderne. På denne måde fik de andre børn øjnene op for at denne dreng er virkelig godt til at tegne, og dette kunne blive en aktivitet som de lavede sammen med drengen efterfølgene.

# data[].attributes.headline
Hvad betyder : Primær, Sekundær og Tertier forebyggelse?

# data[].attributes.subject
Hvad betyder : Primær, Sekundær og Tertier forebyggelse?

# data[].attributes.body
Primær forbyggelse handler om at forebygge ,inden ekskudering opstår. altså så tidligt som muligt og man skal have focus på alle.

Sekundær forebyggelse handler om at begrænse mest muligt, overfor børn som er i risiko for at blive ekskluderet.

Tretiær forebyggelse handler om at man arbejder individuelt med særlig støtte til børn, der allerede er ekskluderet.

# data[].attributes.body
At man må være inkluderende ved både at have focus på det enkelte barns forudsætning/mulig, samtidig med at være opmærksom på omgivelserne. Det kan være de sociale sammehænge man befinder sig i, eller det fysiske miljø, det faglige mm. Med dette dobbeltblik kan man tilrettelægge en god pædagogisk praksis til gavn for både den enkelte og fællesskabet.