# data[].attributes.body
https://lovaasfoundation.es/

# data[].attributes.attachment_link.title
Lovaas Foundation Tratamientos para los niños con trastorno del espectro autista, tratamientos niños con autísmo en Barcelona, tratamiento del espectro autista en Barcelona, asociaciones autismo en Barcelona, Fundaciones espectro autismo en Barcelona

# data[].attributes.attachment_link.description
Lovaas Foundation Tratamientos para los niños con trastorno del espectro autista, tratamientos niños con autísmo en Barcelona, tratamiento del espectro autista en Barcelona, asociaciones autismo en Barcelona, Fundaciones espectro autismo en Barcelona

# data[].attributes.headline
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb trastron de l'espectre autista

# data[].attributes.subject
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb trastron de l'espectre autista

# data[].attributes.body
https://ateneu.xtec.cat/wikiform/wikiexport/cursos/escola_inclusiva/dtgd/index

# data[].attributes.attachment_link.description
DTGD - Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb trastorns de l'espectre autista

# data[].attributes.body
EL TRASTORN GREU DE LA CONDUCTA | Servei Educatiu Vallès Occidental VIII (xtec.cat)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Les dificultats de regulació del comportament són una forma de retard del desenvolupament que afecta l'autocontrol emocional, l'adaptabilitat, la flexibilitat cognitiva, l'afrontament a l'adversitat i a l'estrès i a la resolució de problemes. Tanmateix, són l'expressió d'un malestar que l'alumne no pot resoldre per la via del pensament ( Inflexibilitat).

Per aproximar-nos a la descripció d'aquesta condició, present en alguns alumnes dels nostres centres, us presentem un resum amb les característiques més definitòries d'aquest trastorn.

# data[].attributes.attachment_link.description
Les dificultats de regulació del comportament són una forma de retard del desenvolupament que afecta l'autocontrol emocional, l'adaptabilitat, la flexibilitat cognitiva, l'afrontament a l'adversitat...

# data[].attributes.body
https://linktr.ee/Equipovisuales

# data[].attributes.attachment_link.title
Fundación Adana - Apoyo a TDAH, TEA y otros T.Neurodesarrollo

# data[].attributes.attachment_link.description
En Fundación Adana encontraras toda la información, formación, terapia clínica sobre el TDAH, Autismo y otros Trastornos del Neurodesarrollo

# data[].attributes.body
https://www.fundacionadana.org/ca/

# data[].attributes.body
http://siembraestrellas.blogspot.com/

# data[].attributes.body
Què és l’autisme i quins són els símptomes segons l’edat? | Faros HSJBCN (hsjdbcn.org)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El 2 d'abril és el Dia Mundial de Conscienciació sobre l'Autisme, una discapacitat permanent del desenvolupament que es manifesta en els tres primers anys d'edat.

La taxa de l'autisme en totes les regions del món és alta i té un gran impacte en la vida dels nens, les seves famílies, les comunitats i la societat. Tot i que fa més de 100 anys que es va començar a utilitzar la paraula autisme, més de mig segle després de la seva classificació mèdica i que la divulgació sobre aquest trastorn sigui cada vegada més gran, és encara un gran desconegut.

Avui se sap que no és un problema social sinó que té un origen neurològic i que es tracta d'una alteració-el terme correcte és Trastorns en l'Espectre de l'Autisme (TEA) - que abasta moltes afectacions.

Què és el Trastorn al Espectre de l'Autisme (TEA)?

És difícil donar una única definició per al concepte de TEA.

Les classificacions que es realitzen estan en contínua modificació i, sovint, la informació que es troba en les diverses fonts es refereixen a l'autisme clàssic. No obstant això, hi ha tot un espectre de trastorns amb diferent gravetat que s'engloben dins dels anomenats TEA.

L'autisme és un espectre de trastorns caracteritzats per greus dèficits del desenvolupament, permanents i profunds, que afecten la socialització, la comunicació, la imaginació i la conducta, entre altres coses. La incidència és d'uns 60 casos per cada 10.000 nens.

La Síndrome d'Asperger i el Trastorn Generalitzat de Desenvolupament, són alteracions dins dels TEA.

La destaca que quan parlem d'autisme i de persones que el pateixen estem parlant d'un conjunt d'alteracions similars, però la manifestació varia molt en grau i en forma en funció de cada individu. Per tant, la idea de considerar l'autisme com un espectre continu, més que com una categoria única, ens ajuda a entendre que Confederació d'Autisme d'Espanya estem utilitzant termes comuns per parlar de persones molt diferents. Podem dir que, si en altres trastorns ja hi ha grans diferències entre els diferents pacients, en l'autisme passa molt més. Així, es pot dir que hi ha "autismes", ja que cada pacient és singular.

L'autisme és doncs un espectre de diversos trastorns caracteritzats per greus dèficits del desenvolupament. Afecten a la socialització, a la planificació i a la reciprocitat emocional, i sovint provoca conductes repetitives o inusuals.

El terme TEA fou utilitzat per primera vegada per Lorna Wing, qui l'any 1988 va exposar que les persones situades en l'espectre són aquelles que presenten:

1. Trastorn en las capacitats de reconeixement social

2. Trastorn en les capacitats de comunicació social

3. Patrons repetitius d'activitat, tendència a la rutina i dificultats en imaginació social

A Espanya, amb una estimació de 13.000 nens afectats, les estadístiques constaten que hi ha entre un i dos casos per cada 1.000 nens. Degut a aquest augment, la vigilància i avaluació d' estratègies per a l'identificació precoç, podria permetre un tractament amb millors resultats.

L'origen es troba en una anomalia en les connexions neuronals que és atribuïble, amb freqüència, a mutacions genètiques. No obstant això, aquest component genètic no sempre està present, ja que s'ha observat que els trastorns que pateix una persona autista poden tenir diversos factors, donat que s'ha descrit la implicació de varis elements de risc que actuen junts.

El grau de severitat de l'autisme varia molt. Els casos més greus es caracteritzen per una completa absència de la parla de per vida i per comportaments extremadament repetitius, inusuals, d'autolesió i agressius. Aquest comportament pot persistir durant molt temps i és mol difícil de canviar. Així, es converteix en un repte enorme per aquells que hagin de tractar i educar a aquestes persones, i també conviure-hi. Les formes més lleus d'autisme poden ser gairebé imperceptibles i solen confondre's amb la timidesa, la falta d'atenció i l'excentricitat.

Símptomes d'un nen amb autisme:

Fins a la data una de les majors dificultats a la qual s'enfronten els metges és un habitual retard en el diagnòstic. Encara que cada vegada hi ha una major sensibilització per part dels metges i de la societat en general, hi ha certs factors que dificulten el diagnòstic precoç com són la variabilitat individual de cada nen, la variabilitat al llarg del desenvolupament, la por dels metges a equivocar-se (són nens d'aspecte normal i fins i tot alguns nens tenen habilitats hipertròfiques) i l'absència de criteris diagnòstics consensuats per a nens molt petits (menors de tres anys). A més molts professionals de la pediatria no tenen formació especialitzada en aquests trets i necessiten d'una major familiarització amb les eines diagnòstiques.

A continuació es detallen alguns signes precoços que poden fer sospitar del diagnòstic en aquest article.

Primers mesos de vida:

Els nens neixen ja amb algunes habilitats. Els agrada mirar les cares, imitar, presenten certa sincronia motora i un plor que resulta informatiu del que els passa. Es diu que els nens petits són "comunicatius abans que intencionals" i són socials per naturalesa. Els nens abans de nou mesos ja poden seguir la mirada de la seva mare.

En aquestes edats tan precoces ja hi ha uns signes primerencs d'autisme. Els més primerencs són el pobre contacte ocular, és un contacte visual reduït, el somriure és escàs, no responen al seu nom, no hi ha un seguiment visual... sovint són nens "molt tranquils", "no demandants".

Més endavant apareixen signes com la no imitació o simbolització (donar de menjar als pares, als ninots, posar-los a dormir... ), l'absència d'atenció compartida (gaudir, per exemple, que un conte es llegeixi amb la mare o el pare), l'absència de joc amb els altres (compartir amb altres nens) o el dedicar poques mirades a les persones.

Es tracta d'uns dèficits primerencs que persisteixen en el temp , probablement perquè tenen a veure amb l'aprenentatge social que està alterat.

Entre els 18 i els 36 mesos d'edat:

Així, entre els 18 i 36 mesos d'edat es poden percebre signes com:

Sordesa aparent, no respon quan se'l crida o quan s'interactua amb ell. Sembla que sent algunes coses i d'altres que no.

No persegueix per la casa als membres de la familia ni alça els braços quan està al bressol per a que l'agafin. Sembla que ens ignori.

Quan se l'agafa del bressol o del parc no somriu ni s'alegra de veure a l'adult.

No assenyala amb el dit i mira a l'adult per comprovar que aquest està també mirant a on assenyala.

No assenyala amb el dit per compartir experiències ni per demanar.

Té dificultats amb el contacte ocular, gairebé mai no ho fa, i quan mira hi ha vegades que sembla que "travessi amb la mirada" com si no hi hagués ningú davant.

No mira les persones ni allò que estan fent.

Quan cau no plora ni busca consol.

És excessivament independent.

Reacciona desproporcionadament a alguns estímuls (és molt sensible a alguns sons o textures).

No reacciona quan se'l crida pel nom.

Prefereix jugar tot sol.

No diu adéu.

No sap jugar amb les joguines.

A partir dels 36 mesos:

Tendeix a ignorar els nens de l'edat, no juga amb ells ni busca interacció.

Presenta un joc repetitiu i utilitza objectes i jocs de manera inapropiada; com per exemple gira constantment els objectes, juga amb trossets de paper davant els ulls, alinea objectes,...

Pot presentar moviments o repetitius com aleteig de les mans, saltets, balanceig, caminar de puntetes,...

Absència de llenguatge, o aquest és repetitiu i sense significat aparent, amb to de veu inapropiat. No diu coses que abans deia.

No existeix imitació.

Evita la mirada i el contacte.

Sembla estar còmode quan estar sol i té problemes per acceptar canvis en la rutina.

Té un afecte inusual a certs objectes.

Té moltes rabietes

Viu en el seu món

En cas de presentar uns dels següents símptomes, és necessari consultar amb l'especialista:

No balbuceja o no fa gestos d'interacció amb 12 mesos.

No diu paraules aïllades amb 16 mesos.

No diu frases completes amb 24 mesos.

Qualsevol regressió o pèrdua d'habilitats adquirides a qualsevol edat.

Finalment, FARS recomana la pel·lícula "María y yo", una història d'un pare que va amb la seva filla autista de vacances a les Illes Canàries, en la qual, d'una forma original, amb sentit de l'humor i amb un toc de sinceritat, ens relaten com es conviu amb una discapacitat.

Si vols aprendre més sobre el trastorn i saber amb més detall què se celebra i reivindica el Dia Mundial de Conscienciació sobre l'Autisme, t'aconsellem visitar el web d'aquest moviment associatiu i sumar-te a la campanya #DiaMundialAutismo.

# data[].attributes.attachment_link.title
Què és l'autisme i quins són els símptomes segons l'edat?

# data[].attributes.attachment_link.description
El 2 d'abril és el Dia Mundial de Conscienciació sobre l'Autisme, una discapacitat permanent del desenvolupament que es manifesta en els tres primers anys d'edat. La taxa de l'autisme en totes les regions del món és alta i té un gran impacte en la vida dels nens, les seves famílies, les comunitats i la societat.

# data[].attributes.headline
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb dificultats de regulació del comportament (infantil i primària)

# data[].attributes.subject
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb dificultats de regulació del comportament (infantil i primària)

# data[].attributes.body
https://ateneu.xtec.cat/wikiform/wikiexport/cursos/escola_inclusiva/dtcp/index

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Productes de suport per a millorar la integració social

En aquest apartat s'inclouen els productes que ajuden en el desplaçament, en la manipulació d'objectes, en el control d'entorn i en la millora de la comunicació.

Suport a la comunicació

Els desenvolupaments per a aconseguir una comunicació augmentativa i alternativa (SAC) compten amb una bona tradició. Són necessaris en situacions en les quals la parla està afectada i/o en les quals l'estat cognitiu comporta un minvament en les seues funcions. Existeixen productes que són funcionals per si sols i uns altres són programes informàtics per a ordinadors i tauletes.

Comunicadors

Són dispositius portàtils com l'Attainment Talker i VoicePal d'Adaptivation Inc., del ChatBox de Minspeak, el Go Talk d'Attainment Co., Lingo d'AbleNet, Logan de ProxTalker, la família Smart d'AMDi, Tobii, el comunicador LightWriter, o QuickTalker d'AbleNet. Molts empren pictogrames i estan indicats per a nivells educatius primaris o per a persones amb habilitats cognitives minvades.

QuicTalker, per exemple té la particularitat que pot ser un programa informàtic instal·lable en qualsevol classe d'ordinador, utilitzant sistemes augmentatius de comunicació o mitjançant lectoescriptura. És un dels més assequibles del mercat.

LigthWriter per la seua banda és el tipus de comunicador que seria mínimament recomanable per a persones al voltant de l'educació superior.

SICLA - Sistema Comunicador de Llenguatges Alternatius, de Fundació Telefònica, ASPACEHU (ASPACE distribueix gratuïtament el programari) i uns altres d'ajuda per a persones amb problemes motrius i de lectoescriptura que no poden accedir al PC mitjançant els mitjans tradicionals i que tampoc poden comprendre de forma escrita els llenguatges convencionals.

Plaphoons permet comunicar-se a través de pictogrames i/o escriptura. Es pot gravar frases fetes i sintetitzar noves en temps real.

AssistiveWare ha llançat en 2013 Proloquo4Text, un comunicador de text amb predicció de paraules i frases per a dispositius mòbils amb sistema operatiu IOS d'Apple. Inclou un historial de frases escrites, inclou diversos idiomes i veus. Facilita a les persones amb dificultats en la parla la comunicació.

Altres comunicadors per a iOS Ablah de MaizApps, Alexicom AAC d'Alexicom Tech., DIS-ME de Dis-me Tecnologia per a tots, i-Mintza SymWriter de Widgit, Boardmaker, ShowMe. El lloc d'accessibilitat d'Apple disposa d'un bon llistat de noves aplicacions.

The Grid és el tipus de comunicador que permet dinàmicament manejar símbols, text, té síntesi de veu i permet manejar l'ordinador.

Tobii Dynavox també disposa de comunicadors dinàmics amb síntesis de veu i maneig del PC a l'estil de The Grid. A més inclou la possibilitat de manejar altres dispositius externs al PC a través d'infrarojos. Aquesta companyia també disposa d'altres tipus de comunicadors adaptats al nivell d'acompliment dels usuaris quant a sistemes de comunicació augmentatius i alternatius.

Predwin: consisteix en un editor de text, que funciona mitjançant escombratge i que conté un sistema de predicció de paraules. Incorpora a més un mòdul de Matemàtiques i un mòdul de comunicació. El seu avantatge és que és gratuït i disponible per a descàrrega en el CEAPAT.

Programes informàtics de comunicació

Al voltant dels estudis superiors, pot ser que el sistema més útil siga el de programes informàtics en un PC i permeta el seu maneig per la versatilitat del dispositiu.

Suport a la mobilitat

Accés a aparells en general

Existeixen braços posicionadors i sistemes de fixació. Ajuden a col·locar i mantenir en posició fixa dispositius i aparells perquè queden a l'abast de l'usuari. Braços articulats i safates són els productes habituals d'aquesta categoria.

Sistemes de control de l'entorn

En aquest subapartat trobem dispositius que permeten programar i controlar el funcionament d'altres dispositius, moltes vegades de forma sense fil. S'empra el terme relacionat Domòtica. Existeixen dispositius d'automatisme i control, comandaments a distància i mòduls on/off.

Cadires de rodes especials

Algunes cadires de rodes estan dissenyades amb funcions especials, com les que ajuden a elevar el cos i seguir asseguts, útils en pràctiques de laboratoris on les taules de treball estan més elevades.

Altres productes serveixen per a permetre que les cadires de rodes siguen transportades, com les erugues munta-escales que s'acoblen a les cadires de rodes i permeten baixar i pujar escales si aquestes no estan adaptades amb mecanismes elevadors.

Productes de suport per a l'aprenentatge

Dispositius i suports de suport per al maneig de tecnologies multimèdia, per al maneig d'informació audiovisual i video.

Accés a la lectura

Faristols que faciliten el maneig d'informació bibliogràfica.

Suports d'avantbraç per a l'escriptori. Interessant per a persones amb pèrdua de força en els braços i no poden mantenir-los en l'aire o els suposa un gran esforç, quan van a treballar enfront de l'ordinador instal·lat en un escriptori.

Seguiment de classes

Mobiliari adaptat.

Per a la presa d'anotacions: Gravadores de veu. Dictat de veu (programari).

Per a l'accés a la informació i la comunicació: Sistemes d'alternatius i augmentatius de comunicació.

Per a la realització d'exàmens mitjançant productes de suport i adaptats a ells.

Accés a Plataformes Virtuals d'Aprenentatge

Disseny d'entorns accessibles. Simulació d'entorns perillosos.

Productes de suport per a l'accés a l'ordinador

Ajudes per al teclat

S'han desenvolupat teclats especials. Permeten configuracions diferents amb plantilles a mesura i amb carcasses que eviten la pulsació involuntària de diverses tecles alhora. Intellikeys de Synapse Adaptive és un exemple d'aquest tipus de teclats. És programable, vàlid per a entorn Mac i Windows. I pot ser aplicat a un ampli rang de dificultats, visuals, físiques, cognitives.

A més es disposa de carcasses metàl·liques per a prevenir la pulsació indesitjada de tecles fins que no s'introdueix el dit en la ranura. També permeten el repòs sobre el teclat sense que es pressione cap tecla concreta.

Ajudes per al ratolí

En aquest subapartat s'inclouen polsadores i commutadors que substitueixen en funcions als mouse convencionals empleats en els ordinadors. Existeixen de múltiples formes, colors i activables de diverses maneres, mitjançant pressió, soplido, de tipus joystick, tipus trackball, uns altres amb moviments quasi imperceptibles del cos, dels ulls, de la boca, etc. També s'inclouen les interfícies que permeten combinar diversos tipus de commutadors, ratolí de:

Polsadores Bjoy Clic, el de Jelly Beam, de Specs, de Logitech, o l'IntegraMouse,

Boca OPM-300,

Bola n-ABLER, el ratolí de bola Optimax,

Cap SmartNav,

Joystick OPM-200,

Mentó HelpiClick,

Visual Mytobii,

monitor tàctil Vivaposi i Elo són exemples entre molts. Alguns són tipus touchpad que permeten amb lleus moviments dels dits manejar el punter del ratolí, com el TouchPad SmartCat d'Adesso.

Programes de reconeixement de veu

A vegades s'opta per programari per a dictar de veu a l'ordinador. Es tracta de programes que han avançat molt en el reconeixement de la veu però que encara comporten cert entrenament per a un bon reconeixement. Tenim exemples com el Dragon NaturallySpeaking de Nuance, que es manté i millora cada dia més.

Programes de maneig/substitució del ratolí i/o teclat

En els casos en què la resta motora és molt limitat, els productes de suport han evolucionat a través de projectes en el nostre àmbit nacional. Exemples com Iriscom, HeadDev i HeadMouse.

Iriscom - Control de l'ordinador amb els ulls impulsat per l'associació d'Esclerosi Lateral Amiotròfica ADELA.

En la mateixa línia Tobii disposa de variats productes d'eye-tracking, o seguiment dels ulls per a manejar el ratolí.

HeadDev - Ratolí facial de la Universitat de les Illes Balears (programari gratuït + càmera webcam USB estàndard)

HeadMouse - Ratolí facial del Grup de Robòtica de la Universitat de Lleida (programari gratuït + webcam USB estàndard). Per a manejar el ratolí del PC amb els moviments de cap. Mitjançant mecanismes de visió artificial, els moviments de cap de l'usuari són convertits en moviments en pantalla del ratolí. Actualment es pot programar macros de seqüències de tecles i ordres d'execució de programes, arxius i pàgines web. Es pot descarregar gratuïtament en l'adreça d'Indra.

Apple inclou en els seus productes, característiques com el Multi-Touch, Slow Keys, Mouse Keys i Sticky Keys que permeten substituir el ratolí clàssic. A més es pot automatitzar certes accions amb un programador, Automator, per a reduir diversos passos a un sol clic.

En altres casos s'ha optat per desenvolupar programes informàtics que substitueixen al teclat i el ratolí, com per exemple: VirtualKeyboard, Keeble, Clic n Type o Wivik per esmentar alguns.

VirtualKeyboard és una solució de teclat virtual que permet escriure textos mitjançant qualsevol dispositiu capaç de controlar el cursor en pantalla (ratolí, joystick, touchpad). Pensat per a persones amb mobilitat reduïda o problemes en la utilització de teclats convencionals, el VirtualKeyboard s'integra perfectament amb l'HeadMouse. Prediu la següent paraula, aprén de l'usuari i és capaç d'estalviar fins a un 40% de les pulsacions necessàries per a escriure un text. A més inclou cinc diccionaris que incorporen les paraules més comunes en els idiomes: castellà, anglés, francés i italià. És gratuït i es pot descarregar en Indra

Keeble és un teclat virtual que permet a persones amb dificultat motora i/o de visió millorar la seua escriptura a través de dispositius IOS. Desenvolupat per AssistiveWare, disposa de retroalimentació auditiva mentre s'escriu i predicció de textos, així com la possibilitat de personalitzar la disposició en la plantilla del teclat, canviant colors, etc.

Clic n Type és un altre tipus de teclat virtual que permet realitzar totes les funcions d'un teclat estàndard, fent clic amb el ratolí o amb un emulador de ratolí. Incorpora un predictor de paraules. Es recomana usar amb monitors de més de 21". Wivik és un altre exemple de teclat virtual a l'estil de Clic n Type.

Point n Clic, està indicat per a persones que usar ratolí de cap o per a aquelles que usen un altre tipus de ratolí però que tenen dificultats per a activar funcions dels botons, per falta de precisió o per moviments involuntaris.

# data[].attributes.attachment_link.description
En aquest apartat s'inclouen els productes que ajuden en el desplaçament, en la manipulació d'objectes, en el control d'entorn i en la millora de la comunicació. Els desenvolupaments per a aconseguir una comunicació augmentativa i alternativa (SAC) compten amb una bona tradició.

# data[].attributes.body
https://www.utac.cat/

# data[].attributes.attachment_link.title
Unitat de Tècniques Augmentatives de Comunicació (UTAC)

# data[].attributes.body
http://www.bcn.cat/trespins/

# data[].attributes.attachment_link.description
Escola Municipal Tres Pins, Ajuntament de Barcelona

# data[].attributes.headline
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat visual

# data[].attributes.subject
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat visual

# data[].attributes.body
https://ateneu.xtec.cat/wikiform/wikiexport/cursos/escola_inclusiva/d232/index

# data[].attributes.attachment_link.description
D232 - Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat visual

# data[].attributes.headline
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat intel·lectual

# data[].attributes.subject
Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat intel·lectual

# data[].attributes.body
https://ateneu.xtec.cat/wikiform/wikiexport/cursos/escola_inclusiva/ddin/index

# data[].attributes.attachment_link.description
DDIN - Estratègies per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat intel·lectual

# data[].attributes.body
https://autismo.org.es/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dona

Hay muchas formas de colaborar con Autismo España para mejorar la calidad de vida de las personas con autismo. ¡Súmate!

Este sitio web utiliza cookies propias y de terceros para mantener la sesión, ofrecerle una mejor experiencia de usuario y obtener datos estadísticos de navegación de los usuarios. Para más información vea la Política de cookies.

Administrar el consentimiento

# data[].attributes.attachment_link.title
Autismo España - TEA, Trastorno del espectro autista

# data[].attributes.attachment_link.description
ONG que trabajamos para mejorar la calidad de vida de personas con autismo y sus familias en España.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.title
NESE derivades de discapacitat intel·lectual

# data[].attributes.attachment_link.description
Premis i concursos, celebracions, centres educatius en línia, mentories digitals, projecte educatiu, acompanyament de l'alumnat, espais escolars, propietat intel·lectual, i molt més.

# data[].attributes.attachment_link.title
Comunicador AsTeRICS Grid - Comunicador UTAC-CACE

# data[].attributes.attachment_link.description
CACE son las siglas de Comunicación Aumentativa y Control de Entorno. Con este nombre, en el año 2007 se realizó un proyecto de investigación liderado por la Universitat de Barcelona y la Universitat Politècnica de Barcelona con subvención del IMSERSO.

# data[].attributes.body
https://elsonidodelahierbaelcrecer.blogspot.com/

# data[].attributes.headline
Estratègies TAC per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat auditiva

# data[].attributes.subject
Estratègies TAC per a la inclusió de l'alumnat amb discapacitat auditiva

# data[].attributes.body
https://ateneu.xtec.cat/wikiform/wikiexport/cursos/escola_inclusiva/d338/index

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fins arribar a l'actual concepció de discapacitat intel·lectual, hi ha hagut una evolució que va més enllà de la seva definició. Al llarg de la història podem observar diferents canvis tant en el concepte com en la denominació de les persones que presenten limitacions en la seva capacitat intel·lectual.

En les dues últimes dècades, l'AAIDD (American Asociation on Intellectual and Developmental Disabilities -antiga AAMR-) ha fet diferents aproximacions al concepte de retard mental per tal d'emmarcar la població inclosa i les seves necessitats. Es va evidenciar que establir el diagnòstic, la classificació i les necessitats a partir d'una avaluació del rendiment intel·lectual quedava curt: s'havia d'anar més enllà. Així, l'any 2002, l'AAIDD va tornar a revisar la concepció de retard mental per fer una altra proposta. Aquesta nova definició va partir de les premisses següents:

1. Les limitacions en el funcionament present s'han de considerar en el context d'ambients comunitaris típics dels iguals en edat i cultura.

2. Una avaluació vàlida ha de tenir en compte la diversitat cultural i lingüística, així com les diferències en la comunicació i en aspectes sensorials, motrius i conductuals.

3. En una persona les limitacions coexisteixen habitualment amb capacitats.

4. Un propòsit important de la descripció de limitacions és el desenvolupament d'un perfil de necessitats de suport.

5. Si es mantenen els suports personalitzats apropiats, durant un període prolongat, el funcionament en la vida de la persona amb discapacitat intel·lectual generalment millora.

Tal i com queda recollit en les premisses anteriors, en aquesta aproximació pren força la consideració de l'entorn, del context, a l'hora de definir el concepte, concretar la seva classificació i detectar les necessitats de suport.

Va ser el 2010 quan l'AAIDD va fer un gran pas relegant el concepte de "retard mental", utilitzat fins aquell moment. Es va presentar una nova terminologia: "discapacitat intel·lectual". En aquesta nova concepció, l'enfocament socioecològic i multidimensional per explicar el nou concepte és la clau de la seva exposició. Això té repercussions per als serveis educatius i socials a l'hora d'entendre quin ha de ser el seu paper i representa un nou plantejament en el diagnòstic, la classificació i la previsió de suports individualitzats.

Segons Verdugo i Schalock (2010), l'ús preferent del terme "discapacitat intel·lectual" és perquè:

Evidencia el constructe socioecològic de la discapacitat.

S'apropa millor a les pràctiques professionals actuals que se centren en conductes funcionals i factors de context.

Proporciona una base lògica per oferir suports individualitzats, ja que es basa en un marc de referència ecologicosocial.

És menys ofensiu per a les persones amb aquesta discapacitat.

És més consistent amb la terminologia internacional, i inclou els títols de revistes científiques, investigacions publicades i noms de les organitzacions.

L'explicació de la discapacitat intel·lectual es fa a partir de tres conceptes:

Model socioecològic de discapacitat

Implica que l'individu no s'ha de separar del seu context. És important com interacciona l'individu amb el seu entorn social. Cal tenir present que els factors socials, a part dels orgànics, poden influir en les limitacions funcionals de les persones. És a dir, posa èmfasi no en la persona sinó en el desequilibri entre les capacitats de la persona i les demandes de l'entorn. Alhora destaca que l'aplicació sistemàtica de suports individualitzats millora el funcionament humà.

Un enfocament multifactorial de l'etiologia

Per poder entendre la discapacitat intel·lectual, s'ha de tenir present les possibles causes orgàniques i ambientals:

Prenatal

Biomèdic: alteracions cromosòmiques, alteracions metabòliques, infeccions transplacentàries (per exemple, rubèola, herpes, sida), exposició a toxines o teratògens (per exemple, alcohol, plom, mercuri), malnutrició (per exemple, deficiència materna d'iodina).

Social: pobresa, malnutrició materna, violència domèstica, manca de cura prenatal.

Conductual: ús de drogues pels pares, immaduresa parental.

Educatiu: pares amb discapacitat sense suports, manca d'oportunitats educatives.

Perinatal

Biomèdic: prematuritat, dany cerebral, hipòxia, alteracions neonatals, incompatibilitat del factor rhesus (Rh).

Social: carència d'accés a cures en el naixement.

Conductual: rebuig parental de cura del seu fill, abandonament parental del nen.

Educatiu: manca de derivació cap a serveis d'intervenció després de l'alta mèdica.

Postnatal:

Biomèdic: dany cerebral traumàtic, malnutrició, trastorns degeneratius/atacs, toxines.

Social: manca d'estimulació adequada, pobresa familiar, malaltia crònica, institucionalització.

Conductual: abús i abandonament infantil, violència domèstica, conductes de nens difícils.

Educatiu: retard en el diagnòstic, intervenció primerenca inadequada, serveis d'educació especial inadequats, suport familiar inadequat.

La distinció entre una definició operativa i una altra de constitutiva de la condició

Segons Wehmeyer et al. (2008), el nou plantejament per definir i entendre la discapacitat intel·lectual es basa en una distinció crítica entre una definició operativa i una altra constitutiva. Verdugo (2010) descriu la distinció següent:

Una definició operativa planteja els límits del terme, separa el que està inclòs o no en el mateix terme.

Una definició constitutiva defineix el constructe en relació amb altres constructes. D'aquesta manera, la comprensió dels fonaments teòrics del constructe és millor.

A través d'una definició operativa podem observar i mesurar el constructe i des d'una de constitutiva establir-ne les bases teòriques.

Tenint present aquests tres conceptes descrits, la definició operativa de discapacitat intel·lectual, seria la següent:

" La discapacitat intel·lectual es caracteritza per limitacions significatives tant en funcionament intel·lectual com en conducta adaptativa tal i com s'ha manifestat en habilitats adaptatives conceptuals, socials i pràctiques. Aquesta discapacitat apareix abans dels 18 anys".

Aquesta definició que ens proposa l'AAIDD sobre la DI no és independent de les premisses que clarifiquen el context en el qual sorgeix i indiquen la forma d'aplicar-la. Les cinc premisses exposades al començament d'aquesta pràctica són part explícita d'aquesta definició.

Pel què fa a la definició constitutiva del "constructe" actual cal ressaltar que:

Es veu la discapacitat com l'ajustament entre les capacitats de la persona i el context en el qual aquesta funciona.

Fa referència a un "estat de funcionament" i no a una condició interna.

Defineix la DI en termes de limitacions en el funcionament humà des d'una perspectiva ecològica (persona X entorn), en el marc multidimensional que consta de dos components principals: cinc dimensions (habilitats intel·lecutals, conducta adaptativa, salut, participació i context) i la importància del rol dels suports.

El procés d'avaluació de la discapacitat intel·lectual hauria de comprendre tres funcions:

1. Diagnòstic de la persona amb discapacitat intel.lectual.

2. Classificació i descripció, en funció de les diferents dimensions, dels punts forts i febles per poder establir les necessitats de suport.

3. Establir les necessitats de suport: tipologia, perfil, característiques i intensitat.

Segons la nova conceptualització de discapacitat intel·lectual, a l'hora de diagnosticar s'hauria de tenir present que:

Les persones amb discapacitat intel.lectual presenten unes característiques diverses que no podem reduir a termes psicomètrics, tot i això, la limitació intel·lectual significativa se situaria en un QI per sota de 70 (amb un error típic de mesura que s'hauria de sumar o restar. Aquest error oscil·la entre 3 o 5 punts).

És bàsica l'avaluació de la conducta adaptativa que considera les habilitats adaptatives referides a les habilitats conceptuals (capacitat d'analitzar i de diagnosticar situacions complexes, llenguatge, lectura i escriptura..., relacionada amb la competència d'aprendre a aprendre, comunicativa), socials (capacitat d'establir relacions amb altres persones, oci..., relacionada amb les competències comunicativa, d'autonomia i iniciativa personal i la social i ciutadana) i pràctica (capacitat per realitzar tasques concretes orientades cap a una finalitat d'utilitat o pràctica, cura personal, habilitats domèstiques, treball..., relacionada amb totes les competències bàsiques).

La classificació fins fa poc ha estat des del dèficit, però més enllà de les limitacions cal fixar l'atenció en les capacitats i potencialitats i el suport que permet desenvolupar-les. A més a més, tal com indiquen Verdugo i Schalock (2010), la classificació hauria de ser multidimensional. D'aquesta manera no es perdria informació rellevant per donar una resposta més adient a les necessitats personals, socials i educatives de la persona amb una discapacitat intel·lectual. Aquí exposem la proposta que planteja l'AAIDD en l'última revisió feta al 2010:

Mesura model

Esquema classificació

Mesures de salut mental

Estatus de salut mental

Escales de participació comunitària

Grau de participació comunitària

Mesures de relacions socials

Nivell d'interaccions socials

Mesures de vida a la llar

Nivell d'activitats a la llar

Avaluacions personals (motivació, estils d'afrontament, estils d'aprenentatge, estil de vida)

Estatus personal

Avaluació funcional de la conducta

Patró de suport necessari

A l'espera del desenvolupament d'aquest model també s'utilitza la classificació del DSM-IV (pendent de la publicació del DSM-V; probablement el 2013) per al diagnòstic que permetrà concretar les necessitats de l'alumnat amb discapacitat intel·lectual i els recursos de suport (humans i materials), etc.
Aquesta classificació no ha de ser una etiqueta sinó més aviat uns criteris orientatius per als mestres, professors, educadors... a l'hora de concretar les seves actuacions educatives vers l'alumnat amb DI. En aquest sentit, aquí teniu la proposta del Centro de Recursos de Educación de Navarra (CREENA) on s'exposen les necessitats i els suports per habilitats i/o competències a partir de les característiques de l'alumnat amb discapacitat intel·lectual:

Bassedas (2010) defensa que el centre educatiu no s'ha de limitar al diagnòstic ja que, en moltes ocasions, se centra en el dèficit (malgrat els esforços de sortir d'aquest model que estan fent l'AAIDD i d'altres professionals). També propugna la necessitat de recopilar més informació des dels àmbits escolar i familiar per tal de complementar i contrastar aquest diagnòstic. Apunta la necessitat d'actualitzar-lo periòdicament per tal d'ajustar els recursos que es necessitin. Per altra banda, volem fer ressenya de la proposta que planteja la mateixa autora a l'hora de prioritzar les habilitats fonamentals d'aprendre en cada etapa educativa (infantil, primària i ESO) amb relació a les competències bàsiques.

Per a determinades prestacions, cursos o contractes de treball pot ser necessari el reconeixent del grau de discapacitat. La valoració es fa des de l'Institut Català d'Assistència i Serveis Socials.

Per acabar, volem assenyalar que en l'àmbit educatiu, l'actual constructe de discapacitat intel·lectual connecta i pren més sentit amb la concepció de l'educació inclusiva. A més a més, la idea d'avaluar les necessitats de l'alumnat amb discapacitat intel·lectual i de planificar els suports per atendre-les s'embranca de manera directa amb la cultura de centre. És a dir, aquesta cultura ha d'estar en consonància amb les idees força de: concepció de la discapacitat intel·lectual des de la interacció, l'educació inclusiva com a procés, la identificació i supressió de les barreres a l'aprenentatge i a la participació, generar els suports necessaris en els contextos ordinaris per donar una resposta a les seves necessitats educatives, etc.

# data[].attributes.attachment_link.description
Fins arribar a l'actual concepció de discapacitat intel·lectual, hi ha hagut una evolució que va més enllà de la seva definició. Al llarg de la història podem observar diferents canvis tant en el concepte com en la denominació de les persones que presenten limitacions en la seva capacitat intel·lectual.

# data[].attributes.body
https://www.ccma.cat/atencio/llengua-de-signes/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Actualment, oferim en llengua de signes catalana els següents espais, de dilluns a divendres:

Telenotícies migdia.

Telenotícies vespre.

Des del 2017 emetem la majoria de rodes de premsa del 324 amb llengua de signes catalana. També quan hi ha eleccions els debats electorals. Tota la programació en llengua de signes es pot consultar a la carta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Actualment, oferim en llengua de signes catalana els següents espais, de dilluns a divendres: Telenotícies migdia. Telenotícies vespre. Des del 2017 emetem la majoria de rodes de premsa del 324 amb llengua de signes catalana. També quan hi ha eleccions els debats electorals. Tota la programació en llengua de signes es pot consultar a la carta.

# data[].attributes.headline
Estratègies TAC per a la inclusió de l'alumant amb discapacitat motriu

# data[].attributes.subject
Estratègies TAC per a la inclusió de l'alumant amb discapacitat motriu

# data[].attributes.body
https://ateneu.xtec.cat/wikiform/wikiexport/cursos/escola_inclusiva/d333/index

# data[].attributes.attachment_link.description
D333 - Estratègies TAC per a la inclusió escolar de l'alumnat amb discapacitat motriu

# data[].attributes.body
https://ceibarcelona.com/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sí, sempre que observeu alguna dificultat com: disfunció en el processament sensorial, dèficit d'atenció, hiperactivitat, alteració conductual-emocional, dificultat de coordinació motriu, de llenguatge, d'aprenentatge (lectura, escriptura, matemàtiques), de motricitat fina, i/o manca d'habilitats socials.

LLegir més...

Terapia al CEIB durant les vacances escolars
Durant els dies que no hi ha escola, des del CEIB aprofitem per treballar de forma intensiva el procés maduratiu dels infants, aplicant vàries activitats terapèutiques. Tant si sou de Barcelona com si veniu de qualsevol indret del món, les teràpies intensives són una excel·lent fórmula d'estimulació.
LLegir més...

# data[].attributes.attachment_link.title
CEIB | Centre d'estimulació infantil de Barcelona

# data[].attributes.attachment_link.description
Sí, sempre que observeu alguna dificultat com: disfunció en el processament sensorial, dèficit d'atenció, hiperactivitat, alteració conductual-emocional, dificultat de coordinació motriu, de llenguatge, d'aprenentatge (lectura, escriptura, matemàtiques), de motricitat fina, i/o manca d'habilitats socials. LLegir més...

# data[].attributes.attachment_link.description
La nostra història comença el juliol de 1967, quan el Sr. Isidre Nogué Solé fa una crida a les famílies de la comarca amb persones discapacitades, a través del setmanari Olot Misión. La capacitat de lideratge del Sr. Nogué i la implicació del Sr.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Presentació

L'Escola Municipal TRES PINS és una escola pública municipal, integrada en el "Consorci d'Educació de Barcelona", on s'imparteixen les etapes d'educació infantil i primària, és a dir, els nens i les nenes són aquí des dels 3 fins els 12 anys.

Ens definim com a escola inclusiva, catalana i laica que valora la participació de tots els sectors que la formem i que fomenta els valors democràtics, de civisme, de convivència, de responsabilitat, d'esforç, de respecte i que treballa per a evitar qualsevol tipus de discriminació. La nostra escola està formada per un col·lectiu de mestres que treballem en equip per a desenvolupar la nostra feina. El nostre propòsit és que tot l'alumnat formi part d'un projecte en el què es sentin acollits i estimulats i puguin créixer, aprendre i formar-se en un ambient favorable. Per a que això sigui possible cal, i convé, la col·laboració de tothom, cadascú des del seu lloc i la seva responsabilitat, animats per l'assoliment d'aquests objectius.

Treballem cada dia, en els diferents moments de la jornada escolar, per a assolir un centre de qualitat que ofereixi a l'alumnat una formació rica en l'aspecte acadèmic i en l'humà. Igualment volem desenvolupar tots els aspectes de la seva personalitat, com alumnes i com a ciutadans, que adquireixin uns bons hàbits i unes tècniques de treball apropiades per a poder accedir a les següents etapes educatives amb garanties i que, al mateix temps, gaudeixin del que l'entorn natural, social i cultural ens ofereix. Tot això respectant les diferències individuals i les carac- terístiques particulars.

Un del aspectes que singularitzen la nostra escola és el treball amb alumnes sords. A la major part de les classes, juntament amb la resta de nens i nenes oïdors, hi ha un grup d'alumnes sords que comparteixen l'aula, les activitats i el treball de cada dia. Són atesos per personal especialitzat, les logopedes assignades pel CREDAC Pere Barnils, que actuen com a docents referents de l'agrupament i cotutores, coordinant el seu treball amb el mestre tutor de la classe.

La intervenció educativa amb l'alumnat sord es realitza en modalitat bilingüe: llengua de signes catalana (LSC) - llengua oral escrita i parlada. La llengua de signes garanteix la comunicació primerenca, l'adquisició de llenguatge de manera cronològicament normalitzada i l'accés a la informació i al currículum. La LSC està present a l'aula ordinària mitjançant la traducció-interpretació del logopeda referent de l'agrupament.

L'ensenyament específic de la LSC pels alumnes sords es realitza en petit grup de nens i nenes sords/es, a càrrec d'una logopeda del CREDAC. En el nostre cas és una mestra sorda.

La llengua oral sel's ensenya de manera individualitzada i en petit grup específic per tal de respectar les seves característiques personals i les seves necessitats quant a comportament lingüístic oral i d'audició. Els responsables de l'ensenyament són també els logopedes del CREDAC.

Per tal d'afavorir la comunicació entre iguals, els alumnes oïdors també treballen la LSC.

El Projecte Bilingüe, dirigit a l'atenció dels alumnes sords, és la forma específica per a la seva atenció.

# data[].attributes.attachment_link.description
L'Escola Municipal TRES PINS és una escola pública municipal, integrada en el "Consorci d'Educació de Barcelona", on s'imparteixen les etapes d'educació infantil i primària, és a dir, els nens i les nenes són aquí des dels 3 fins els 12 anys.

# data[].attributes.body
https://www.educaciontrespuntocero.com/recursos/educacion-emocional/crear-espacio-estimulacion-sensorial-aula/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Estimular los sentidos de tus alumnos no sólo es divertido, sino una apuesta por su desarrollo cognitivo y emocional. No olvides que los sentidos son la puerta de acceso a las funciones cognitivas básicas y superiores. Capacidades como la lógica, la concentración, la coordinación, la capacidad de sentir y de aprendizaje en su totalidad se verán beneficiadas si te decides a crear un espacio de estimulación sensorial en tu aula.

Crear un espacio de estimulación sensorial en el aula

Se trata de integrar dentro de tu aula un espacio multisensorial que proporcione abundantes y diversos estímulos sensoriales: visuales, auditivos, táctiles, olfativos y gustativos...

Crea un rincón para cada sentido:

1. EL RINCÓN DE LA VISTA. Llénalo de:

- OBJETOS DE DIFERENTES COLORES: columnas de burbujas, fichas de contrastes de blanco y negro con figuras geométricas, fibras luminosas, bolas de discoteca.

- LUCES DE DIFERENTES TONALIDADES: linternas con y sin filtros de colores, lámparas de lava, lámparas con sensores que se activan con el tacto o el movimiento. Puedes usarlas también para iluminar los objetos brillantes y conseguir un efecto intenso.

- PROYECTOR: de imágenes y colores sobre una pared o... sobre espejos (puedes jugar con los reflejos de luz realizando juegos de luces) o cortinas (hacer contrastes entre oscuridad y claridad, cerrando y abriendo las cortinas o encendiendo y apagando la luz).

2. EL RINCÓN DEL OLFATO. Decóralo con:

-Aceites esenciales

-Difusores de aromas

-Ambientadores de tela

3. EL RINCÓN DEL TACTO

Hazte con objetos de diferentes texturas, volumen, peso, temperatura... y decora tu rincón con:

-pelotas de diferentes tamaños y peso

-cepillos

-esponjas

-plumas

-muestrario de telas (pana, raso, seda, felpa, o incluso lija)

-globos rellenos de arroz, garbanzos o lentejas

-cuerdas

4. EL RINCÓN DEL OÍDO: Busca objetos y aparatos que proporcionen música y sonidos:

-una radio

-una caja de música

-instrumentos musicales, maracas, panderetas, congas, martillos sonoros, cascabeles, campanillas, flautas, armónicas, etc.

5. EL RINCÓN DEL GUSTO parar crear un espacio de estimulación sensorial:

-un pañuelo para vendarse los ojos: así conseguirás trabajar gusto y olfato a la vez.

-una cesta de fruta

-una cesta de verdura

-cesta con trocitos de queso, frutos secos

-cesta con tarritos de especias

Haydée Mesa, licenciada en Arte Dramático y especialista en Técnicas Gestálticas, con experiencia como actriz profesional y pedagoga teatral, conjuga estas disciplinas para profundizar en el conocimiento emocional.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cómo crear un espacio de estimulación sensorial en tu aula

# data[].attributes.attachment_link.description
Estimular los sentidos de tus alumnos no sólo es divertido, sino una apuesta por su desarrollo cognitivo y emocional. No olvides que los sentidos son la puerta de acceso a las funciones cognitivas básicas y superiores.

# data[].attributes.headline
Trastorns que afecten a l'aprenentatge (Sant Joan de Déu)

# data[].attributes.subject
Trastorns que afecten a l'aprenentatge (Sant Joan de Déu)

# data[].attributes.body
6e lliurament (principi) (hsjdbcn.org)

(A partir de la pàgina 77)

# data[].attributes.body
https://www.understood.org/es-mx/hub

# data[].attributes.attachment_link.description
Derechos de autor © 2014-2022 Understood for All Inc. Understood es una fundación privada operativa 501(c)(3) exenta de impuestos (número de identificación del contribuyente 83-2365235). Las donaciones son deducibles de impuestos conforme a lo dispuesto por la ley. Understood no proporciona asesoramiento médico ni profesional.

# data[].attributes.body
https://arasaac.org/pictograms/search

# data[].attributes.body
https://formainfancia.com/metodo-teacch-objetivos-autismo/

# data[].attributes.attachment_link.title
Método TEACCH: objetivos y beneficios en niños autistas

# data[].attributes.attachment_link.description
¿En qué se diferencia de otras técnicas educativas?