# data[].attributes.headline
נועם - חשמונאים בת ים

# data[].attributes.subject
נועם - חשמונאים בת ים

# data[].attributes.body
בבת ים פועלת יותר מעשור תכנית חינוך אישי שנהגתה בשיתוף פעולה של העיר עם המכון לחינוך דמוקרטי. התכנית הובילה לשינוי נהדר בעיר, הצוות החינוכי מכיר לעומק את התלמידים ומעורב בחייהם. לאחר יותר מעשור נראה שצריך משהו חדש. המחנכים כבר אינם מבצעים ביקורי בית, השחריות כבר לא מתקיימות על פי מתוקנתן המקורית ונראה שיש צורך בהגדרת יעדים חדשים. כעת העיר עוסקת בתכנית הנקראת "מעצבים עתיד" שוב בשיתוף עם המכון לדמוקרטיה. התכנית מדמיינת את הבוגר העתידי של בתי הספר בעיר ומנסה ליצור תכנית שתכין אותו לעתיד. לדעתי זה נהדר שחושבים על עתיד התלמידים ועוסקים באופן כללי בסוגיה הבעייתית של מיעוט אקדמאים בעיר. יחד עם זאת, אני חושב שהעיר צריכה יותר לעסוק כרגע בהצבת גבולות במקום בהכלה. בדחיפה של התלמידים לעצמאות. אני חושב שתלמידים שיתפתחו בגיל צעיר לעצמאות, להבנה של כללים ושאיפה למצוינות יצליחו כבוגרים.

# data[].attributes.headline
רחלי שחרבית ספר 

# data[].attributes.body
רחלי שחר
בית ספר קשת מזכרת בתיה

ליצור חיבור של הקהילה לבית הספר דרך ״הוצאת ההורים״ מתוך נבכי בית הספר והתערבות בפן הניהולי והלימודי, וגיוס חוזרות הקהילה לתמיכה והעשרה של בית הספר אך על פי החלטות פנימיות וכסיוע חיצוני. במילים פשוטות- להחזיר את הריבונות של הפעילות הבית ספרית לצוות ההוראה.

# data[].attributes.headline
בית הספר היסודי רבין בנשר

# data[].attributes.subject
בית הספר היסודי רבין בנשר

# data[].attributes.body
בית הספר היסודי הגדול ביותר בעיר. מונה כ 600 תלמידים.
מבחינה טכנית, אין בבית הספר חדרים ריקים אשר בהם ניתן לשבת במקרים בהם רוצים ללמוד עם קבוצות קטנות (לדוגמא: שיעור פרטני, שיח רגשי וכו').
הדבר גורם לכך שלעיתים שיעורים כמעט שלמים "מתבזבזים"על חיפוש מקום שקט ללמידה. דווקא בשיעורים אלו, היה ניתן להגיע אל התלמידים שבשיעור פרונטלי רגיל בכיתה פחות מצליחים להגיע אליהם.
העירייה מודעת למצב אך במשך שנים המצב אינו משתנה. לאחרונה יש הבטחות לבניית כיתות נוספות.
עיריית נשר חורטת על דיגלה השקעה גדולה בחינוך. עם זאת, בכך שתהליכים אלו לוקחים זמן רב כל-כך, הרבה תהליכים שיכלו לקרות, מתפספסים.

מבחינת בית הספר, המורים מנסים לגוון בלמידה, להגיע לכלל התלמידים ומנסים לתת לכל אחד לבטא את היכולות שלו.
עם זאת, כאשר מדובר בכיתות גדולות (כ 30 תלמידים), הרבה פעמים גם אם מאוד רוצים, לא תמיד מצליחים בכך.

# data[].attributes.headline
תיכון קרית שרת חולון

# data[].attributes.subject
תיכון קרית שרת חולון

# data[].attributes.body
העירייה מעניקה חשיבות לחינוך, אבל היא מדגישה בעיקר את ההיבטים שהכי נראים לעין: מגמות ולמידה משולבת פרוייקטים. יש פחות דגש על הלימוד היומיומי. התוצאות הן: פערים גדולים בין כיתות מגמה לכיתות רגילות, הזנחה ועמידה במקום של צורת הלמידה הרגילה ושחיקה בתחושת הסולידריות והקהילתיות (מפני שתלמידי המגמות מזדהים עם המגמה שלהם ותלמידי הכיתות הרגילות מרגישים כתלמידים סוג ב'). אני מאמין שכדי לשנות את המצב בית הספר צריך לשים במרכז את שיפור ההוראה היומיומית. בנוסף יש צורך לשנות את שיטת החלוקה למגמות.
התמקדות בשיפור ההוראה תעביר את מרכז העניין מהמגמות לכלל הכיתות בבית הספר

# data[].attributes.headline
שירה- בית ספר קדם.

# data[].attributes.subject
שירה- בית ספר קדם.

# data[].attributes.body
בעיניי, בעיקר צריך לרכז ולהשתמש במשאבים. לכאורה יש בסיס רחב שיכול להוביל להצלחה, אך היא לא תמיד קוראת בפועל. התחושה היא שאין ניצול של המשאבים העומדים לרשותנו כבית ספר. מאחר ובית הספר מהווה ציר חשוב מאוד בקהילה יש לו הרבה השפעה ומקום בתהליך הזה. צריך להציב מטרות, ולנהל את הייעול והשימוש במשאבים. כמו כן - צריך לעורר מודעות לכך שתפקיד החינוך אינו רק בידיים של בית הספר או של ההורים אלא- תהליך משולב.

# data[].attributes.headline
תיכון מקסים לוי - לוד

# data[].attributes.subject
תיכון מקסים לוי - לוד

# data[].attributes.body
בעיר לוד יש מגוון תרבויות (השם של לוד היא פסיפס תרבותי) הכולל מגזרים שונים. גיוון רב זה יוצר הרבה ממשקים ומתחים בין האוכלוסיות השונות. למרות הניסיון לקרב ולהפגיש בין התושבים, הגרים אחד לצד השני דורי דורות, עדיין קיים גזענות, אלימות, שנאה ומתח רב ביניהם.
לדעותינו לא קיימ תוכנית מקיפה מספיק המפגישה בין התשובים ולא נעשה מספיק הסברה ועשייה בבית הספר ובשכונה בכלל על מנת להפגיש בין התרבויות, לצמצם מתחים ולהפחית את הקונפליקטים. דוגמא לכך הינה הניסיון שנעשה השנה בשכבת יא׳ בקרב האוכלוסייה הערבית שלא משתתפים בפעילויות של שאר השכבה בנוגע לגיוס לצהל, וכן לא נעשה דבר לחשוף אותם לאפשרויות שונות העומדות לפניהם כגון שירות לאומי.
לדעתינו השילוב בין האוכלוסיות מתקיים בצורה טובה בתוך כותלי בית ספר, אך כאשר הם יוצאים מחוצה לו הם חווים פער במפגש עם אנשים אחרים. יש צורך לעשות תוכנית ליווי מקיפה שמטרתה לתווך בין הפערים ויתרה מזאת, לדעתינו בית הספר צריך לקחת על עצמו לקיים יותר מפגשים תרבותיים.

# data[].attributes.headline
מקיף אלנור ערערה בנגב ,

# data[].attributes.subject
מקיף אלנור ערערה בנגב ,

# data[].attributes.body
• אנחנו בבית ספר שלנו 9 בוגרי חותם , וזה מאוד מעצים את הרוח של חותם למרות שחלק מצוות בית הספר עדיין לא מקבל שאנחנו חושבים בדרך אחרת איך להוביל שינוי לימודי וגם חברתי משמועתי בבית הספר וזה מעכב אותנו קצת .
• גיוון שיטות הוראה וגם חינוך בלתי פורמלי עדיין רחוק מבית הספרר, אפילו פרויקטים או שיתוף פעולה עם מוסדות אחרים למשל מתנ׳׳ס בערערה או בית ספר קיץ מטעם חותם , מנהל ביצ הספר לא מקבל וזה הופך השגרה למשעממת למורים וגם תלמידים .
• עם כל הקשיים בבית הספר , אנחנו צוות חותם לא מוותרים וממשיכים ללמד לעבוד בצורה שונה , משלבים הרבה פעיליות וגם מישמים את החזון של חותם ונותנים הסדמנות לכל תלמיד לבטא את עצמו והרגיש את נקודות החוזק שלו , לימודית וגם חברתית .

# data[].attributes.headline
מור - יובלים אור יהודה

# data[].attributes.subject
מור - יובלים אור יהודה

# data[].attributes.body
בבית הספר שלנו יש ילדים נפלאים עם יכולות מדהימות! בית הספר צריך להתחיל להתייחס לתלמידים שלו כאילו הם אליטה, לא כאילו הם אוכלוסיה בהדרה: לקדם בפועל מצויינות אקדמית יחד עם חשיפה לאנשים ולתכנים מעוררי השראה. לא רק לכיתות הנחשון/מדעיות אלא לכולם. לא להביא רק תכניות שמקדמות מניעת שימוש בסמים, חינוך למיניות בריאה ומעודדות גיוס לצה"ל. להבין שגם מאצלנו יכול להגיע הנובל או האקזיט הבא, ולדבר את זה בבי"ס כל הזמן - מי שמאמינים בו מאמין בעצמו! האמונה ביכולת של התלמידות.ים שלנו צריכה לבוא לידי ביטוי בעוד תחומים בבית הספר - שינוי סדרי עדיפויות בתכנון לו"ז ושעות, ועוד מכלול היבטים. אני מאמינה שרק ככה נפרוץ את התדמית הבינונית שדבקה בבית הספר מהעבר, ורק כך נוכל לתת לילדים הזדמנות אמיתית.

# data[].attributes.body
בירושלים מתגוררות אוכלוסיות מדתות שונות, על רצף דתי, ממוצאים מגוונים.
על מצע זה יש לגדל גינה פורה וצבעונית. על כן יש צורך ביצירת שיתופי פעולה וחיבורים בין ילד/ה חרדי/ת וילד/ה חילוני/ת בין ילד/ה מוסלמי/ת לילד/ה יהודי/ה. ירושלים מזמנת לכידות, ועלינו ללבות אותה דרך שעות מפגש ולימוד משותף.

# data[].attributes.headline
חיבורים- רוניה גוטמן

# data[].attributes.subject
חיבורים- רוניה גוטמן

# data[].attributes.body
ביהס שלי (תיכון עירוני א בחיפה) ממוקם באיזור מאד מרכזי בעיר (אפילו שנחשב למוחלש). סמוך אליו ישנו ביהס לאומנויות ובין בתי הספר אין קשר/ יש קשר של זלזול/ קנאה/ פחד. בנוסף ישנם בתי ספר עם יוזמות ייחודיות כמו יסודי אנתרופוסופי ויסודי עם מגמת בעלי חיים. בית אבות ענק, פארק נעים (בשעות היום), חוף ים קרוב, מרכז מסחרי שבנוי בארכיטקטורה קהילתית (עם חצר פנימית רחבה), מרכזי הייטק במרחק דקות הליכה מביהס. וכל אחד הוא מעין אי לעצמו. בשכונות ישנה אוכלוסיה מאד הטרוגנית ואני מדמיינת חיבורים חינוכיים וקהילתיים, מעמדיים, טכנולוגיים- כל הזמן. בנייני המשרדים המפוארים צריכים להיות נגישים לתלמידים כמו השווארמיות שמתחתם.

# data[].attributes.headline
חט"ב אורט אפק קרית ביאליק

# data[].attributes.subject
חט"ב אורט אפק קרית ביאליק

# data[].attributes.body
אני בהחלט מאמינה בקשר בין תכניות למידה מוכוונות שינוי ליכולת של קהילת לומדים להתקדם חברתית . אני חושבת שביה"ס שלי דווקא פועל בכיוון, אולי לא מספיק. יש למשל תכנית משותפת עם המתנ"ס שנותנת לתלמידים מהקהילה האתיופית שיעורים פרטיים בחינם עבורם עם מורים שלהם, בבית הספר מיד בתום יום הלימודים, כולל ארוחה חמה. יש תכניות מדעים משולבות עם הטכניון. חסרה אולי תכניות בתחום האנגלית, כיוון שלדעתי רכישת שפה זרה היא כלי חשוב מאד ביצירת הזדמנויות נוספות עבורם בתחום התעסוקה והמוביליות החברתית. כרגע יש נבחרת דיבייט מוצלחת ביותר אך היא מיועדת לתלמידים שכבר מצטיינים באנגלית.

# data[].attributes.headline
יפעתבית ספר ממלכ

# data[].attributes.body
יפעת
בית ספר ממלכתי חדש חריש
בית הספר קיים בתוך עיר בבניה תמידית. קהילת מהגרים תחושה ומתהווה בו זמנית. הקשיים של הילדים והילדות אדירים במובן הזה מפני שבכל שבוע מגיע יחד חדש, המרקם החברתי משתנה, ההרגשה היא תחושה של תלישות, השתלבות מאפס למאה. אוכלוסיות מגוונות מאוד ובהן הרבה ילדי "קצה" מאתגרים בעיקר במובנים של צרכים הדורשים מענים שעדיין לא מבוססים אצלנו. המון משפחות מעוטות יכולת ,קשות יום,  משפחות רווחה וקשיים בבית , עולים רבים ואף ילדים שאינם דוברי עברית. קשיים רגשיים רבים ואף ילדים עם צרכים מיוחדים אשר הוריהם מכחישים ומסרבים לאבחון. בתוך כל הבליל בזה בביה"ס קיימים תהליכים שונים ומגוונים לבניית זהותו , דברים יפים שמתרחשים יחד עם הקהילה כשאפשרי לגייס אותה. בסהכ ישנה קהילת הורים שכן מגוייסת לעבודה יחד. בתוך כל זה תמיד עולות בי השאלות איך אני מצליחה להניע משהו גדול יחד עם הקהילה מהזוית שלי, איך לגייס הורים לעבודה יחד, איך לשפר את מצב השיח בין הילדים שמבטא את הקיטוב בינם. ישנה גזענות בינהם בצורה בוטה ואף בעית גזענות אל עבר לכמה ילדים הבאים ממשפחות מעורבות ערביות יהודיות.
בשיח בכיתה אני מדברת את ערכי השוויון , החברות, הערבות ההדדית, העושר שבגיוון והרווח מכך אך מתקשה לעשות "זום אאוט" וליצור תוכנית יותר מקיפה לשינוי

# data[].attributes.headline
תיכון קרית שרת חולון

# data[].attributes.subject
תיכון קרית שרת חולון

# data[].attributes.body
ישנו חוסר התאמה בין רצון העריה לרצון משרד החינוך. העיריה דוחפת להערכות חלופיות רבות אך משרד החינוך בכיוון השני בלא מעט מקרים. אני מאמין שתכניות למידה אחרות יכולות להטיב עם אלו ששיטת הלימוד המסורתית לא מטיבה איתם.
בית הספר מקדם מאוד את הקצוות כלומר מגמות וכיתות אומץ ומב"ר אך הכיתות העיוניות הרבה הרבה פחות מושקעות.

# data[].attributes.headline
תיכון עודד קדימה

# data[].attributes.subject
תיכון עודד קדימה

# data[].attributes.body
בית ספר הממוקם ביישוב במעמד סוציו-אקונומי גבוה אבל גרים ביישוב ולומדים בבית הספר תלמידים מיעוטי יכולת שלא מקבלים עזרה/הטבות/תוכניות קידום בגלל היישוב בו הם לומדים. זה צריך להשתנות ולא לשפוט את התלמידים על פי המכלול/היישוב כולו אלא כל תלמיד בנפרד ולאפשר שוויון הזדמנויות. בהחלט תהליכי למידה ועבודות חינוך יכולות לאפשר לקדם את השינוי ולהציע שוויון ע"י אפשרויות קידום לתלמידים מעוטי היכולת בתוך היישוב "החזק".