# data[].attributes.body
Natursynet bryder med den antropocæntiske forestilling, da det fremkommer, at naturen godt kan eksistere uden, at mennesket sprogliggører den. Mennesket er derfor mere afhængig af naturen, end naturen er af mennesket: "Jeg kan ikke lade være med at tænke på at verden nok ville være smukkere uden mennesker, der ville blot ikke være nogen til hele tiden at sige 'smukt'" str. 4

Naturen gøres overlegen til mennesket.

"kan jeg ikke undgå at bemærke at beboelseskvarter og vejnet er skubbet helt tæt på ørnenes habitat" str. 2:
Timothy Morton - mesh: en forståelse af mennesket og naturen som samme ting, og ikke to seperate ting, der lever i harmoni med hinanden. Dette ser man her, da det, der forståes som det menneskelige aspekt af digtet, smelter sammen med naturen.

# data[].attributes.body
Både fokus på naturen og mennesket. Naturen beskrives, men den beskrives af menneskerne.

Mennesket fratager magten fra naturen ("lever kun i kraft af en fredningsordning")

Tages udgangspunkt i en lokal scene (den tyske by), men det udvides til naturen i et mere globalt perspektiv.

Digtet er bygget op af et overvejende eksperimenterende sprog - hvordan kan ørnen beskrives, og hvilke egenskaber tillægger vi den?

# data[].attributes.body
Magtforholdet mellem natur og menneske: ".. kan jeg ikke undgå at bemærke at beboelseskvarter og vejnet er skubbet helt tæt på ørnenes habitat.."

# data[].attributes.body
Digtet er delt op i 4 strofer, men det er en lang sætning, hvor der kun er et punktum til sidst.

8 vers pr. strofe, har en overvejende fast struktur/Metrik.

Strofe 1 og 3 er "upersonlig" for jeget, fordi det ikke bliver indraget. Strofe 2 og 4, har overvejende stort fokus på jegets position i omgivelserne.

# data[].attributes.headline
Gruppe 3 - Bourdieu i køkkenhavet - Det antropomorfe sprog

# data[].attributes.subject
Gruppe 3 - Bourdieu i køkkenhavet - Det antropomorfe sprog

# data[].attributes.body
Både figentræet og ørnen tilskrives menneskelige egenskaber i form af latteren og et majestetisk svæv. I begge tekster stilles der spørgsmålstegn ved, hvordan mennesket opfatter og dermed beskriver naturen.

# data[].attributes.body
FORHOLDET MELLEM MENNESKER OG NATUR
"Havørne kan nok også være komiske som ynkelige fra hotelcafeen" Alt hvad mennesket mener ørnene ER, er de fra menneskets perspektiv. Menneske og natur er adskilt.

MENNESKET MELLEM AFMAGT OG MAGT
Menneskets magt: Mennesket påvirker naturen med beboelseskvarter og vejnet.
Menneskets afmagt: fortvivlelsen ved både menneskets rolle og beskrivelsen af naturen.

GLOKAL
Lokalt: rummet, perspektivet og konskvenserne er bundet til det lokale
Global: Verden ville være smukkere uden menensker. Problemet er globalt

FORSØG PÅ AT FINDE ET NYT SPROG
Eksperimenterende. Enjambementer skaber en fortvivlelse som peger ind i krisetilstanden. Metaorienteret om beskrivelsen af naturen.

# data[].attributes.body
(Pierre??) Bourdieu i køkkenhaven:

Mennesket og træet beskrives som lavet af 90% samme arvemateriale, dette ses også i Saltstraumen, da blandt andet havørnen bliver beskrevet med det man vil associere med menneskelige egenskaber heriblandt "majestætisk" str 1+3

# data[].attributes.body
Strofe 1 og 3 er "upersonlig" for jeget, fordi det ikke bliver indraget. Strofe 2 og 4, har overvejende stort fokus på jegets position i omgivelserne.

Naturen er ikke "til" for menneskets skyld. Der forekommer en antropocæntisk fremstilling af naturen, og det er klart at se hvordan at den menneskelige ekspansion ud af naturen påtales " Kan jeg ikke undgå at bemærke at beboelseskvarter og vejnet er skubbet helt tæt på ørnenes habitat"

Naturen og jeget bliver til en art af en fælles tilstand "I balance, swag, kommer jeg op med, havørnen svæver swag,"

# data[].attributes.body
Sammenligning i strofe 1:
"... som en klovn der ikke kan tage sit kostume af..."
Eksempel på det eksperimenterende sprog.

Kan sidestilles med begrebet "stream of consciousness" fra engelsk. Giver et billede af en flygtig tanke, der rammer forfatteren.

# data[].attributes.body
Sammenligning mellem majestæt og ørn beskriver behovet for at forstå naturen gennem menneskets syn.

Havørn i svæv gentages som et udbrud. Mennesket er forblændet af naturens storartethed.

# data[].attributes.body
I Doppler fokuseres der også til tider på naturen i sig selv og en fascination deraf. Doppler og digtet her har en meget eksistentialistisk tilgang til naturen, og overvejer meget hvilken værdi den har i sig selv.

# data[].attributes.body
1: Menneske/natur
Mennesket og naturen lever side om side (se svar på opg. 2)
2: Afmagt/magt
Man kan tolke det som at naturen fratager mennesket magt i og med at mennesket har et behov for at kalde noget smukt og sprogliggøre den (naturen). I modsætning til dette, er naturen mægtig i sig selv og er ikke på samme måde afhængig af mennesket, men vil derimod ifølge digtet være smukkere uden mennesket.
3: Lokalt/globalt
Nikolajsen gør det både lokalt ved at visualisere billedet ved cafeen, men samtidig gør han det også lokalt når han f.eks. nævner "jeg kan ikke lade være med at tænke på at verden ville være smukkere uden mennesker"
4: Klassisk sprog/eksperimenterende sprog