# data[].attributes.headline
1 Din toate timpurile, chimia a fost larg răspîndită în activitatea omului. Încă în antichitate apăreau meșteșuguri la baza cărora se afla chimia, cum ar fi: dobîndirea metalelor, a sticlei, a obiectelor din ceramică.Un rol importat îl are anume chimia organică. Unele substanţe organice îi sunt cunoscute omului zeci de ani, altele numai se studiaza, iar celelalte încă aşteptă rîndul său. Dar un lucru este sigur: chimia organică niciodată nu se va putea epuiza iar diversitatea ei se ascunde în natura ei.

# data[].attributes.subject
1 Din toate timpurile, chimia a fost larg răspîndită în activitatea omului. Încă în antichitate apăreau meșteșuguri la baza cărora se afla chimia, cum ar fi: dobîndirea metalelor, a sticlei, a obiectelor din ceramică.Un rol importat îl are anume chimia organică. Unele substanţe organice îi sunt cunoscute omului zeci de ani, altele numai se studiaza, iar celelalte încă aşteptă rîndul său. Dar un lucru este sigur: chimia organică niciodată nu se va putea epuiza iar diversitatea ei se ascunde în natura ei.

# data[].attributes.headline
2 ROLUL CHIMIEI ORGANICE Concurînd cu însăşi natura, chimiştii-organici au sintezat diverse legături care dispun de proprietăţi necesare şi folositoare omului. Un exemplu ar fi coloranţii chimici care, după aspect frumos şi diversitate, depăşesc cei naturali; un arsenal imens de produse medicamentoase care ajută la tratarea bolilor umane; produsele sintetice de curăţenie, detergenţii, cu care nu poate concura săpunul simplu şi multe altele. Toate aceste substanţe într-atît au pătruns în vieţile noastre, încît nici nu ne mai putem imagina viaţa fără ele.

# data[].attributes.subject
2 ROLUL CHIMIEI ORGANICE Concurînd cu însăşi natura, chimiştii-organici au sintezat diverse legături care dispun de proprietăţi necesare şi folositoare omului. Un exemplu ar fi coloranţii chimici care, după aspect frumos şi diversitate, depăşesc cei naturali; un arsenal imens de produse medicamentoase care ajută la tratarea bolilor umane; produsele sintetice de curăţenie, detergenţii, cu care nu poate concura săpunul simplu şi multe altele. Toate aceste substanţe într-atît au pătruns în vieţile noastre, încît nici nu ne mai putem imagina viaţa fără ele.

# data[].attributes.body
Nitroglicerina a fost obţinută pentru prima dată de în anul 1847 de către medicul şi chimistul Ascanio Sobrero din Torino.
El a numit-o piroglicerină şi s-a speriat de potenţialul de distrugere a substanţei. O cantitate mică de nitroglicerină i-a distrus eprubeta.
În 1867, chimistul suedez Alfred Nobel reuşeştă să producă dinamita, amestecând nitroglicerină cu kieselgur, un pământ poros din schelete de diatomee (specie de alge microscopice).

# data[].attributes.body
Glicerina este un lichid incolor şi siropos. Are mare tendinţă de a rămâne în stare lichidă sub punctul de topire. glicerina are punctul de fierbere ridicat: 290 °C.
Formula moleculară :C8H8O8
Manipularea trinitratului de glicerină este posibilă numai după imbibarea într-o masă poroasă.În această stare explozia se produce numai prin explodarea unei capse cu alt exploziv , care produce un şoc suficient de puternic pentru a iniţia reacţia de descompunere a trinitratului de glicerină. Astfel de explozivi se numesc dinamite. Cel mai puternic exploziv ,,clasic'' a fos produs din nitroglicerina si nitrat de celuloza n anul 1875 si a fost folosit la saparea tunelului Gotthard Elvetia,intr-o roca foare dura . Nitroglicerina sta la baza explozivilor clasici de azi ,inlocuind praful de pusca.

# data[].attributes.body
Denumire: fenol
Formula chimica: C6H6O sau C6H5OH
Aspect: cristale albe, prin oxidare gălbui portocalii
Masa molara: 94,11 g·mol−1
Stare de agregare: solid
Densitate: 1,06 g·cm−3
Punct de topire: 40,9 °C
Punct de fierbere: 181,9 °C
Presiune vapori: 0,2 hPa (20 °C)
Solubilitate: bună în apă

# data[].attributes.body
https://prezi.com/yrzvffxons3w/chimia-in-viata-cotidiana/

# data[].attributes.headline
8 Doar 20% din cantitatea de alcool etilic ingerată este absorbită in stomac, restul de 80% fiind absorbită prin pereţii intestinali direct în sânge, ajungând în fiecare celulă a corpului.efecte negative Fiecare raţie de alcool etilic produce o intoxicare, alcoolul încetinind funcţionarea celulelor şi a organelor până când ajung să îşi desfăşoare activitatea cu mult mai puţină eficienţă. El afectează creierul, intervenind în activitatea centrilor care coordonează echilibrul, percepţia, vorbirea şi gândirea. Astfel, alcoolul etilic produce dificultăţi de vorbire şi erori în procesul de gândire, fiind afectaţi centrii coordonării; apar simptomele clasice: mersul împleticit şi căzăturile. 

# data[].attributes.subject
8 Doar 20% din cantitatea de alcool etilic ingerată este absorbită in stomac, restul de 80% fiind absorbită prin pereţii intestinali direct în sânge, ajungând în fiecare celulă a corpului.efecte negative Fiecare raţie de alcool etilic produce o intoxicare, alcoolul încetinind funcţionarea celulelor şi a organelor până când ajung să îşi desfăşoare activitatea cu mult mai puţină eficienţă. El afectează creierul, intervenind în activitatea centrilor care coordonează echilibrul, percepţia, vorbirea şi gândirea. Astfel, alcoolul etilic produce dificultăţi de vorbire şi erori în procesul de gândire, fiind afectaţi centrii coordonării; apar simptomele clasice: mersul împleticit şi căzăturile. 

# data[].attributes.body
Fenolul – la fabricarea materialelor plastice (relon, bachelita), în industria medicamentelor, a antidăunătorilor, în industria coloranţilor şi a parfumurilor.
Au acţiune bactericidă , de aceea se folosesc ca antiseptici, mai ales sub formă de emulsie, cu o soluţie de săpun în apă.
influenta negativa a alcoolului etilic aupra organismului uman
Corpul uman este afectat de acţiunea alcoolului etilic în 2 moduri:
Intră în contact cu gura, esofagul, stomacul şi intestinele, având o acţiune iritantă şi anesteziantă (cauzând lipsa senzaţiei de durere cu sau fără pierderea conştiinţei);

# data[].attributes.body
Utilizarile fenolului
in medicina
În 1865 fenolul a fost utilizat pentru prima dată ca antiseptic la dezinfecţia rănilor, dar din cauza caracterului iritant a fost înlocuit în chirurgie de alte antiseptice. Fenolul are un efect caustic asupra membranei celulei nervoase. Din cauza efectului bactericid se folosea ca dezinfectant, fiind folosit şi la cultivarea plantelor producătoare de droguri ca erbicid.
În timpul celui de al doilea război mondial, prizonierii erau omorâţi în lagărele germane cu injecţii intracardiace cu fenol. În tehnica microscopică se foloseşte de asemenea fenolul sau la conservarea organelor în anatomia patolgică. La construcţiile de lemn se foloseşte adezivul format din fenol.