# data[].attributes.body
Aquesta màquina de vapor és construïda l’any 1897.

L’anomenaven així perquè accionava tota la maquinària tèxtil de la nau industrial.

Funcionava per mitjà d’un  producte, el vapor prodït. anteriorment a les calderes.

# data[].attributes.body
Les carboneres eren on emmagatzemava el carbó o combustible que utilitzaven per fer funcionar la màquina de vapor.

Es situen a la planta subterrània del museu, juntament amb la xemeneia, calderes i les escales d’accés a la burra, la màquina de vapor.

Treballaven nens menuts, ja que eren capaços d’arribar a llocs on els adults no podien arribar, així extreien el carbó de les zones més difícils.

Les condicions en les quals treballaven eres molt precàries, ja que per respirar els gasos de la mina podien arribar a morir. Treballaven moltes hores i guanyaven un sou molt escàs.

# data[].attributes.body
Les calderes que vénen de la revolució industrial d’Anglaterra que es va imposar als països europeus, es situen al soterrani, a l'última planta de la fàbrica. Estaven construïdes amb ferro i revestides en maó refractari per aguantar les altes temperatures i per facilitar la retenció de la calor.

Aquestes en tenen dues parts, el fogar, que és on es produeix la combustió del carbó, i les calderes, que és on es genera el vapor.

# data[].attributes.body
La xemeneia del museu, està construïda amb el mateix maó que la resta de la fàbrica i la seva forma és cilíndrica. La funció de les xemeneies és donar sortida al fum.

A Terrassa les xemeneies són un Patrimoni de la ciutat, ja que és part de la història de la ciutat, representa tot el que la gent ha viscut i és una part important de la Terrassa industrial que molta gent ha viscut durant molts anys, com que la revolució industrial va ser molt important a la nostra ciutat. Terrassa va ser una de les ciutats pioneres en la indústria tèxtil i a representació d’això s’han deixat les xemeneies com a Patrimoni de la ciutat.

# data[].attributes.headline
4.1 Xemeneia vapor Aymerich, Amat iJover

# data[].attributes.subject
4.1 Xemeneia vapor Aymerich, Amat iJover

# data[].attributes.body
Es troba Rambla d'Ègara de Terrassa.
Està bastant ben conservada, o sigui, està en bon estat.
Es troba al vapor Aymerich, Amat i
Jover.

# data[].attributes.headline
4.2 Xemeneia de ca l'Izard, antic Vapor Amat 

# data[].attributes.subject
4.2 Xemeneia de ca l'Izard, antic Vapor Amat 

# data[].attributes.body
Es troba a la plaça Didó de Terrassa.
No està en bon estat, està trencada, en falta la meitat.
Es troba al vapor Amat.

# data[].attributes.headline
4.3 Xemeneia de l'antiga Quadra Busquets

# data[].attributes.subject
4.3 Xemeneia de l'antiga Quadra Busquets

# data[].attributes.body
Es situa a la Plaça  de Salvador Espriu de Terrassa.
No està del tot mal conservada.
Es troba al vapor Quadra Busquets.

# data[].attributes.body
Es troba a la plaça de la Terrassa Industrial.
s molt antiga però està ben conservada.

# data[].attributes.body
El sostre de la nau té una forma bastant peculiar, ja que semblen onades del mar. Els materials són maó i ferro, que eren els materials que predominaven en aquelles èpoques. Les seves dimensions són 12.000 metres quadrats aproximadament.

Com en aquella època no disposaven d'electricitat, necessitaven aprofitar bé la llum del dia així que Lluís Muncunill va decidir fer les finestres mitjançant la volta catalana o volta de maó. Així quedava tota la nau enlluernada i els treballadors podien aprofitar fins que es ponia el Sol.

# data[].attributes.body
Lluís Muncunill va ser un arquitecte modernista català. Va desenvolupar la seva activitat principal a Terrassa, on és un referent en l'aplicació de l'estil modernista a l'arquitectura industrial.

# data[].attributes.body
És un dels molts edificis que va construir Lluís Muncunill.
Es situa al Parc de Sant Jordi.
La seva funció abans era una fàbrica de filats i va ser reformada perquè fos una residència familiar de l'industrial tèxtil Josep Freixa.

# data[].attributes.body
La façana i la sala capitular són dissenys de Muncunill, que en va dirigir les obres fins a l'any 1903.

# data[].attributes.body
Un altre edifici de Lluís Muncunill és La Sala Muncunill que és una sala d'exposicions.
Situada a la plaça de Didó.
Es tracta de la sala de tints de l'antic Vapor Amat, un complex fabril, remodelat per l'arquitecte Lluís Muncunill que en va construir la nau que es conserva actualment.

# data[].attributes.body
Aquests processos són molt complexos, per exemple, la filatura de la llana netejada per obtenir el dil apte per als telers.
El tissatge es du a terme amb els telers i es va fent la tela, però abans cal preparar moltes coses com l’ordit, lliços, etc.
I els acabats eren tractaments finals i s’apliquen a teixits com el tint o el banat, etc.
Finalment la tela és emmagatzemada per als grans compradors i enviada a les botigues per a la seva venda al públic. Els teixits han d’anar etiquetats i separats en dos blocs, pura llana verge i ric en llana.

# data[].attributes.body
Els treballadors tenien mala relació amb els amos, ja que estaven sempre de revoltes per les males condicions i els baixos sous. Els treballadors i treballadores organitzaven sindicats que basaven la seva força de negociació en fer moviments com vagues i reivindicar-se.

La majoria dels treballadors eren gent de classe baixa amb un baix nivell de vida, i tot depenia del sou que guanyaven a la fàbrica.

# data[].attributes.body
L’any 1915 hi treballaven unes 400 persones que fabricaven teixits de llana anomenats ‘’novetats’’. El treball es nodria de moltes dones, nens i nenes. Treballaven llargues jornades d’onze hores diàries. Les condicions eren molt precàries, ja que hi havia soroll, humitat i molts accidents. Les dones cobraven menys que els homes per fer la mateixa feina, ja que la ideologia patriarcal considerava que el seu salari complementava el de l'home i el de la família i per això en èpoques de crisis eren les primeres en anar-se'n al carrer. Els homes cobraven d’un 10% a un 40% més que les dones.

# data[].attributes.headline
9.1 Familiar que hagi treballat en el tèxtil

# data[].attributes.subject
9.1 Familiar que hagi treballat en el tèxtil

# data[].attributes.body
L'àvia de la Paula ha treballat en el tèxtil, després de preguntar-li, ens va dir que vivien de manera molt difícil, els sous que arribaven a casa per a mantenir a tanta gent eren baixos, tenia una mala qualitat de vida, ja que al ser dona havia de treballar, cuidar dels nens i de la casa. Era una època complicada però havien de donar les gràcies perquè tenien un treball i un sou per poder ajudar econòmicament a la família.

# data[].attributes.body
Hem après moltes coses que no sabíem amb la visita al museu, com el funcionament de les indústries tèxtils i totes les màquines que es feien servir per crear una tela. Hem imaginat com hauria de ser aquella fàbrica abans de ser un museu i també ens hem imaginat a nosaltres treballant-hi amb tota la gent que hi havia treballat, com eren les condicions laborals en aquelles èpoques i com canvies les coses en uns períodes tan relativament curts de temps.