# data[].attributes.body
-Kuvaava otsikko
-Lyhyehkö, mutta informatiivinen johdanto
-Toisinaan hieman puutteelliset viittaukset, kuitenkin kattava lähdeluettelo
-Tulokset selkeitä
-Hyvin havainnollistava video

# data[].attributes.body
-Selkeä otsikko
-Johdannosta selviää työn tarkoitus
-Tulokset esitetty selkeästi omissa laatikoissaan, joissa keskeiset aiheet käsitelty
-Yhteenveto tiivistää asiat hyvin
-laparoskopia-video on havainnollistava
-Runsaasti lähteitä

# data[].attributes.body
Laparoskooppinen appendektomia

# data[].attributes.attachment_link.description
http://www.carolinasurgical.com Dr. Lowe explains how to perform a laparoscopic appendectomy for a ruptured appendix. Please visit our website or call for more information. 2104 Randolph Rd. Charlotte, NC 28207 Presbyterian Hospital -- Matthews 1450 Matthews Township Pkwy / Ste 320 Matthews, NC 28105 (704) 377-3900

# data[].attributes.body
1. Di Saverio S, Sibilio A, Giorgini E ym. The NOTA Study (Non Operative Treatment for Acute Appendicitis): prospective study on the efficacy and safety of antibiotics (amoxicillin and clavulanic acid) for treating patients with right lower quadrant abdominal pain and long-term follow-up of conservatively treated suspected appendicitis. Ann Surg 2014;260:109–17.
2. Laine S, Rantala A, Gullichsen R, Ovaska J. Laparoscopic appendectomy – is it worthwhile? A prospective randomized study in young women. Surg Endosc 1997;11:95–7.
3. Leung  TT, Dixon  E, Gill  M,  et al.  Bowel obstruction following appendectomy: what is the true incidence? Ann Surg. 2009;250(1):51-53.
4. Margenthaler  JA, Longo  WE, Virgo  KS,  et al.  Risk factors for adverse outcomes after the surgical treatment of appendicitis in adults. Ann Surg. 2003;238(1):59-66.
5. Masoomi H, Mills S, Dolich MO ym. Comparison of outcomes of laparoscopic versus open appendectomy in adults: data from the Nationwide Inpatient Sample (NIS), 2006-2008. J Gastrointest Surg 2011;15:2226–31.
6. Salminen P, Paajanen H, Rautio T ym. Antibiotic therapy vs appendectomy for treatment of uncomplicated acute appendicitis: The APPAC randomized clinical trial. Jama 2015;313:2340–8.

7. Sauerland S, Jaschinski T, Neugebauer EA. Laparoscopic versus open surgery for suspected appendicitis. Cochrane Database Syst Rev 2010;(10):CD001546.

8. Vons C, Barry C, Maitre S ym. Amoxicillin plus clavulanic acid versus appendicectomy for treatment of acute uncomplicated appendicitis: an open-label, non-inferiority, randomised controlled trial. Lancet 2011;377(9777):1573-9.
9. Yeh CC, Wu SC, Liao CC, Su LT, Hsieh CH, Li TC. Laparoscopic appendectomy for acute appendicitis is more favorable for patients with comorbidities, the elderly, and those with complicated appendicitis: a nationwide population-based study. Surg Endosc 2011;25:2932–42
10.Sammalkorpi H, Mentula P. Akuutin umpilisäketulehduksen muuttuva diagnostiikka ja hoito. Suomen Lääkärilehti 2016;71(7):486-491.
11. Mentula P, Umpilisäketulehduksen diagnostiikka ja hoito. Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim 2014;130(4):333-8.

# data[].attributes.body
Komplisoituneen appendisiitin hoito vaatii edelleen umpilisäkkeen poiston kirurgisesti. Komplisoitumattomassa muodossa hoitovaihtoehtoina ovat umpilisäkkeen poisto avoleikkauksella, laparoskooppinen leikkaus, antibioottihoito tai seuranta.

Appendisiitin hoidossa ollaan siirtymässä enenevässä määrin laparoskooppisiin leikkauksiin ja antibioottihoitoon. Antibioottihoito vaatii vielä systemaattisia lisätutkimuksia.

# data[].attributes.body
Umpilisäkkeen poistoleikkaus on yleisin päivystysleikkaus maailmanlaajuisesti. Appendisiittia on perinteisesti hoidettu kirurgisesti avoleikkauksella, mutta viime vuosina leikkauksissa on siirrytty yhä enemmän laparoskooppisiin leikkauksiin sekä komplisoitumattomissa tapauksissa konservatiiviseen hoitoon antibioottilääkityksellä.

Työn tarkoituksena on vertailla umpilisäketulehduksen hoitomahdollisuuksia kirjallisuuskatsauksen avulla.

# data[].attributes.body
Leikkaushoito:

Haavakomplikaatiot yleisimpiä postoperatiivisista komplikaatioista, laparoskopiassa selvästi vähemmän avokirurgiaan verrattuna.  (10.)

Leikkauksen aikana syntyvät kiinnikkeet voivat aiheuttaa suolitukoksen ja lisäksi naisilla steriliteettiä.

Muita komplikaatioita ovat ileumin paralyysi, jolloin ileumin normaali peristaltiikka ei toimi  ja keuhkokuume.

Kuolleisuusprosentti leikkauksen jälkeen on nykyään noin 0,2% . Valtaosa kuolemantapauksista sattuu vanhuksille, jolloin kuolinsyynä ovat useimmiten peritoniitti tai taustalla olevat muut sairaudet.

Antibioottihoito:

Suomalaistutkimuksen mukaan isolla osalla (noin 30%) tauti uusiutui jo vuoden sisällä ja jouduttiin leikkaamaan

Mahdollisesti korkeampi vatsakalvontulehduksen vaara (8.)

Mikä on todellinen vaikutus eli kuinka moni paranisi ilman mitään hoitoa? Tätä ei ole tutkittu vielä.

# data[].attributes.body
Uusi hoitomuoto umpilisäkkeen tulehduksessa. Tutkimuksia ei ole vielä kovin paljon ja niitä kohtaan on esitetty kritiikkiä. Ei käytetä lapsille, vanhuksille eikä raskaana oleville vielä, koska ei ole tutkimusnäyttöä.

Antibioottihoitoa voidaan käyttää vain mikäli kyseessä komplisoitumaton umpilisäkkeen tulehdus.  Laajan suomalaisen tutkimuksen (6.) mukaan antibiootilla hoidetuista 73% ei tarvinnut leikkaushoitoa vuoden seurannassa. Niillä, joihin lääkehoito ei tehonnut, ei ollut kuitenkaan enempää komplikaatioita eli lääkehoito vaikutti turvalliselta. Toisen tutkimuksen (1.) mukaan  noin 86% antibiootilla hoidetuista potilaista umpilisäkkeen tulehdus ei uusiutunut ja yli puolella uusiutuneista umpilisäkkeen tulehduksista tauti voitiin hoitaa uudestaan onnistuneesti antibiooteilla.

Antibioottihoitoa puoltaa leikkausten komplikaatioiden välttäminen ja  pienemmät hoitokulut.

# data[].attributes.body
Vaihtoehtoina avokirurgia tai laparoskopinen leikkaus.

Laparoskopia:  Tehdään kolmen noin 1cm leveän haavan kautta kameraa ja instrumentteja käyttäen. Vatsaontelon elimiin saadaan parempi näkyvyys kuin avoleikkauksessa ja kivun muita syitä voidaan tarvittaessa etsiä. Avoleikkaukseen verrattuna laparoskopian etuina on haavakomplikaatioiden vähäisempi määrä, vähäisempi leikkauksen jälkeinen kipu, lyhyempi sairaalahoitojakso ja lyhyempi paranemisaika.

Laparoskopia on avokirurgiaa parempi vaihtoehto yleensä:

fertiili-ikäisille naisille (näkyvyys vatsaonteloon, tutkimuksen mukaan avoimesti leikatuista 44 %:lle ja laparoskopia-ryhmässä vain 4 %:lle tehtiin turha umpilisäkkeen poisto (2.)

fyysistä työtä tekeville (pienemmät leikkaushaavat)

lihaville (pienemmät leikkaushaavat)

yli 65-vuotiaille

perussairaille

perforaatiotilanteessa (vatsaontelon märkäkertymät voidaan tyhjentää avoleikkausta paremmin)

Avokirurgia: Tehdään noin 5cm leikkaushaavasta. Hyvä vaihtoehto mikäli leikkaavalla lääkärillä ei ole tarpeeksi kokemusta laparoskopiasta. Leikkauksenjälkeisiä vatsaontelopaiseita on todettu laparoskooppisissa leikkauksissa enemmän kuin avoleikkauksissa, mikä voi johtua kirurgin kokemattomuudesta laparoskopialeikkaukseen (7.).

Mikrobilääkkeet kirurgian yhteydessä:

Perforoitumatonta umpilisäketulehdusta hoidettaessa riittää mikrobilääkehoidoksi leikkausta edeltävästi annettu profylaktinen kerta-annos anaerobeihin (metronidatsoli) ja gramnegatiivisiin sauvoihin tehoavaa mikrobilääkettä (kefuroksiimi).

Komplisoituneissa tapauksissa tulee laskimonsisäistä mikrobilääkehoitoa jatkaa leikkauksen jälkeen. (11.)

Mitä tehdään jos leikkauksessa umpilisäke näyttää normaalille?
Umpilisäke on suositeltavaa poistaa. Tämä sen takia, että osalla potilaista kyseessä on kuitenkin mikroskopiassa havaittava tulehdus. Umpilisäke lähetetään aina patologille, koska siinä on toisinaan kasvainmuutos, esim. karsinoidituumori.

# data[].attributes.body
Hoitolinjan valinnassa ensimmäinen askel on selvittää kummasta muodosta on kyse. Komplisoituneessa muodossa  tauti johtaa umpilisäkkeen puhkeamiseen ja yleistyneeseen vatsakalvontulehdukseen ja tässä auttaa vain umpilisäkkeen poistoleikkaus.

Suurin osa (noin 80%) umpilisäkkeen tulehduksista on kuitenkin komplisoitumattomia muotoja. Näissä voidaan harkita leikkauksen sijaan antibioottihoitoa.

Kuinka sitten tiedetään kummasta muodosta kyse? TT-kuvauksella voidaan tarkistaa näkyykö ulostekiveä, puhkeamaa, märkäkertymää tai kasvainta. Tässä muistettava kuitenkin säderasitus, raskaana olevilla magneettikuvaus korvaa TT-kuvauksen. Magneettikuvaus on TT:n veroinen osaavissa käsissä, saatavuus kuitenkin rajoittaa sen käyttöä.