# data[].attributes.headline
Треба знати!

# data[].attributes.subject
Треба знати!

# data[].attributes.body
Рада буду ознайомитися із Вашими враженями!

# data[].attributes.headline
Мотивація, цілі та мета навчання:

# data[].attributes.subject
Мотивація, цілі та мета навчання:

# data[].attributes.headline
3 Перевірка знань

# data[].attributes.subject
3 Перевірка знань

# data[].attributes.headline
2 Перевірка вмінь

# data[].attributes.subject
2 Перевірка вмінь

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Повстати (повставати)¹ - устати, підвестися з місця: На другий день вже ми повставали, а баба спить. (Михайло Коцюбинський.)
Повстати (повставати)² - піднімати повстання: - Повстає народ! - голосніше, ніж треба, вигукнув Кривоніс. (Петро Панч.)
Постати (поставати) - зробитися кимсь або якимсь, виникати: Кримські гори постали поволі. (Остап Вишня.)

Показувати (подавати) вигляд давати взнаки, давати ознаку, вдавати ні́би - бути помітним, нагадувати чимсь про себе; відчуватися: Чи дівоцькі очі, чи ясні зорі зворушили його душу.., а чи може дев'ятнадцята весна дає себе узнаки. (Любов Яновська.)
Не показувати (подавати) вигляд не показувати (не подавати) виду, й(і) взнаки (навзнаки) не давати, не подати знаку, не виявляти, (зрідка) не даючися на знак - не виявляти своїх почуттів, приховувати їх: Канцлер Замойський навіть і взнаки не дав, що помітив сотникову помилку. (Іван Ле.)

Поширювати, ширити - робити відомим (про новини, чутки, інформацію тощо); робити більшим за обсягом, складом, змістом; розвивати: Нашим поетам слід продовжувати і поширювати благородну перекладацьку діяльність. (Максим Рильський.)
Розповсюджувати - роздавати чи продавати щось; розподіляти по багатьох місцях: Тося і її друзі розповсюджували листівки, надруковані на склографі, на машинці, написані від руки. (Юхим Мартич.)

Привести - допомогти або примусити йти з собою: Місяченько сходить, ясну ніч приводить; Білий день світліє, над землею дніє... (Агатангел Кримський.)
Призвести - доводити до яких-небудь наслідків; спричинити негативний наслідок: Рана загоювалась, але виснаження і застуда на фронті призвели до захворювання на туберкульоз. (Семен Скляренко.)

Приймати - одержувати від кого-небудь щось; допускати в своє товариство, до складу якогось об'єднання; виявляти згоду з чим-небудь: Хліб святий приймаємо, а вас послухаємо. (Квітка-Основ'яненко.)
Приймати участь Брати (взяти) участь: взяти активну участь в обговоренні документів.
Приймати пропозицію Ухвалювати пропозицію (постанову, резолюцію): суд ухвалює постанову іменем України.

Присвоїти - робити своєю власністю, видавати за своє; приймати до себе (у сім'ю, товариство): Ти хотів би собі присвоїти чужі папери? (Іван Франко.)
Присвоїти звання Надати (надавати) звання (вчений ступінь і т. ін.): надали почесне звання заслуженого діяча науки.

Продовжувати, продовжуватися - робити довшим за часом; збільшувати строк чого-небудь: Спочатку Семен хотів випити [горілки] маленькими ковточками, щоб продовжити втіху. (Леся Українка.)
Тривати, далі тривати (далі щось робити) - відбуватися протягом певного відрізку часу, продовжуючи розпочате: В Бахчисараї тривала спека. (Натан Рибак.)

Дієслова рахувати, рахуватися, лічити, числити, числитися - математичні поняття; тобто називати числа в послідовному порядку; визначати кількість, суму: Санітар.. почав думкою рахувати: один, два, три, чотири, п'ять, шість... Відраховував секунди. (Микола Трублаїні.)
Якщо мовиться не про лічбу чи математичні операції, замініть: уважати, вважати, мати свою думку, мати добру славу.

Розглагольствувати просторікувати, просторікати, патякати, теревенити, балабонити, талалаїти і ін. - багато, беззмістовно говорити; говорити, розмовляти про щось незначне, неістотне, але з претензією, пишномовно: Ернест усім тягарем свого тіла повісивсь на Начковім плечі і почав просторікувати без перерви. (Іван Франко.)

Дієслово розташуватися означає "тимчасово розміститися, стати, отаборитися", до того ж воно стосується тільки людей, колективу, а не будівель, міст тощо: Польський табір розташувався над річкою понад берегами та по невисоких горбах. (Іван Нечуй-Левицький.)
У інших випадках варто вживати слова розміститися, отаборитись, стояти, лежати: В цегляному двоповерховому будинку, де розміщалися всі служби, було темно. (Григорій Тютюнник.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслова, частина шоста. Як ми говоримо.

# data[].attributes.attachment_link.description
Дієслова: повстати й постати; давати взнаки, навзнаки не давати; поширювати й розповсюджувати; привести й призвести; брати участь; присвоїти й надати; продовжувати, продовжуватися, далі тривати; рахувати, рахуватися, числити, числитися, уважати; просторікувати, просторікати, патякати, теревенити, балабонити, талалаїти; Розташуватися, розміститися, отаборитись, стояти, лежати. Вправи онлайн.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кидатися в очі упадати в очі (в око), убирати очі - привертати увагу; подобатися комусь: Щоразу впадали йому в око поодинокі берізки... (Павло Загребельний.)
Байдуже ніхто не міг пройти повз Оверка, усім впада в око розкішний паруб'яга. (Костянтин Гордієнко.)

Користуватись успіхом мати успіх - зажити популярності; мати славу: Твір мав успіх у глядача.
В українській мові лексеми користуватися, користатися, користати мають вузьке поле застосування: вказують на дістання якоїсь користі чи прибутку: Довелося їм користуватись тією хатою. (Панас Мирний.)

Листати гортати, перегортати, перегортувати - перекидаючи сторінки, швидко, поверхово прочитувати, переглядати (книжку, рукопис і т. ін.): Марта вдавала, що спить, а він гортав книжку, закривши нею лице, хоч видно було, що не читав. (Михайло Коцюбинський.)

Мусити - має своїм обов'язком робити щось, мати якусь якість, властивість; крайній ступінь потреби: Тепер така пора, що людина мусить людині помагати. (Іван Франко.)
Там, де мовиться про бажаність, обов'язок щось зробити, треба ставити бути повинним: Слово, моя ти єдиная зброя, ми не повинні загинуть обоє! (Леся Українка.)
Не слід забувати й таких висловів у нашій мові: мати щось зробити, належить, годиться, слід, варто, треба.

Нагадувати - відтворювати в пам'яті минулі події, явища, образи і т. ін.; згадувати: Матросова пісня нагадала йому [Кобзареві] рідну пісню про сірому-сироту. (Панас Мирний.)
Cкидатися, бути схожим, бути подібним - здаватися схожим на кого-, що-небудь: Іван ніс на плечах весла і скидався на рибалку. (Михайло Коцюбинський.)

Нервувати - приводити кого-небудь у стан нервового збудження, роздратування; прикро вражати чим-небудь: Ольга нетерпляче прикусила губу. Короткі, нескладні відповіді дівчини нервували її. (Іван Микитенко.)
Нервуватися - перебувати в нервовому, збудженому стані: Бжеський нервувався і, чекаючи на відповідь, роздратовано тарабанив пальцями по столу. (Зінаїда Тулуб.)

Носити - нести кого-, що-небудь - із значенням повторюваності, тривалості цієї дії: Блукав я по світу чимало, Носив і свиту і жупан... (Тарас Шевченко.)
Зватися, мати назву - характеризуватися яким-небудь словом, позначенням: Село, до якого ми під'їжджали, звалося Синій Вир. (Семен Журахович.)

Одягати можна одежу: сорочку, штани, спідницю, костюм, плащ, пальто тощо; забезпечувати одягом кого-небудь чи покривати поверхню чогось: Туман одягає дерева.
Батько з шкури ліз, щоб одягти Раїсу не гірш од попівен. (Михайло Коцюбинський.)
Надівати - приладжувати, прикріплюватищось на комусь, чомусь або до когось, чогось; надівають шапку, окуляри, намисто, аксесуари, наручники, збрую на коня: Надіває [Храпко] окуляри, бере перо, папір, примощується писати. (Панас Мирний.)
Узувати, обувати - надівати на ноги взуття: На, хоч мої старі чоботи узуй... (Панас Мирний.)

Питатися - звертатися до кого-небудь із запитанням, намагаючись довідатися про когось, щось. Дієслово питатися в українській мові стоїть завжди в особовій формі: Щоб жить - ні в кого права не питаюсь. (Павло Тичина.)
Питається постає (виникає) питання, спитати б - ставати актуальним, першочерговим, набувати в певних умовах дуже великого значення: Подряпавши тіло, видерлася Сахно на той бік [загорожі]... Тепер поставало питання, як вернутися назад. (Юрій Смолич.)

Підозрівати, підозрювати, запідозрювати - допускати причетність кого-небудь до чогось негативного; сумніватися у порядності, чесності, відданості: Брат якийсь ніби наполоханий, заїкуватий, дивиться скоса, немов вічно підозріває когось у чомусь. (Іван Франко.)
Гадки не мати, на думку не спадати - не думати зовсім, не звертати уваги, не турбуватися: Діточок приодягну; на зиму дровець роздобуду і усього придбаю, і будемо жити, гадки не маючи. (Григорій Квітка-Основ'яненко.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслова, частина 5. Як ми говоримо. Борис Антоненко-Давидович

# data[].attributes.attachment_link.description
Кидатися в очі упадати в очі (в око), убирати очі - привертати увагу; подобатися комусь: Щоразу впадали йому в око поодинокі берізки... (Павло Загребельний.) Байдуже ніхто не міг пройти повз Оверка, усім впада в око розкішний паруб'яга. (Костянтин Гордієнко.) Користуватись успіхом мати успіх - зажити популярності; мати славу: Твір мав успіх у глядача.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як ми говоримо
(вправи за книгою Бориса Антоненка-Давидовича)
Дієслова, частина 4.

Залицятися - маючи почуття симпатії або кохання, упадати біля кого-небудь, виявляти знаки уваги: Не ходи, не нуди, не залицяйся,
Не сватай, не піду, не сподівайся (Тарас Шевченко.)
Упадати - домагатися чиєїсь прихильності, запобігати ласки в когось; виявляти увагу до чиїхось потреб; втрачати силу, значення: Зараз Вутаньці подобалось, що він так упадає коло неї. (Олесь Гончар.)
Доглядати - піклуватися про когось, щось: доглядати хворого, доглядати землю.

Збутися* - втрачати, позбавлятися кого-, що-небудь: Хай же він не збувається своєї сили (Борис Грінченко.)
Здійснитися, справдитися - втілюватися в життя, ставати дійсним, реальним: Годі про плани, бо ще ніхто не знає, як вони справдяться (Леся Українка.)
*Вживання у значенні "ставати дійсністю" (про мрії, передчуття і т. ін.) також є нормативним.

Знаходитися, знайтися - бути виявленим у результаті розшуків, відшукуватися: Щось у сумках у нас ізнайшлося, повечеряли ми усі четверо. (Гнат Хоткевич.)
У разі потреби замініть на:
розташовуватися, лежати - про географічне положення;
міститися - входити до складу, бути всередині;
перебувати - у якому-небудь місці (про людей); стан когось або чогось, становище;
стояти - у якому-небудь місці (про транспорт);
бути - у загальному значенні.

Поширена помилка - вживання зайвих конструкцій зі словом "зробити". Вони не помилкові, проте ускладнюють мовлення.
Зробити (робити) вигляд удавати (удати): Три дні я удавав із себе хворого. (Юрій Яновський.)
Зробити крок ступити крок: Зінька ступила крок.., ще прислухалась. (Андрій Головко.)
Зробити ковток ковтнути: Ні жувати, ні ковтати не можна, не йде у горло. (Квітка-Основ'яненко.)

Дієслово зустрічатися (зустрітися) слід ставити там, де справді йдеться про зустріч когось із кимось.
Траплятися, попадатися, бувати - відбуватися, діятися, ставатися: Трапилося сліпій курці зерно, та й те порожнє. (Нар. творчість.)
Натрапити, надибати - випадково, несподівано знаходити, виявляти кого-, що-небудь: Іноді хлопчик натрапляв на ховрахову нору. (Олесь Донченко.)

В українській мові вислів іти назустріч буває тільки в прямому значенні: Стрів [Антін] несподівано Марту. Ішла назустріч. (Михайло Коцюбинський.)
Сприяти, посприяти, допомогти, підмогти - позитивно впливати на що-небудь; створювати відповідні умови для здійснення, виконання і т. ін. чого-небудь; підтримувати: Гарне село. Люди тут усі товариські, дуже опришкам сприяють. (Гнат Хоткевич.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслова, частина 4. Як ми говоримо.

# data[].attributes.attachment_link.description
Залицятися - маючи почуття симпатії або кохання, упадати біля кого-небудь, виявляти знаки уваги: Не ходи, не нуди, не залицяйся, Не сватай, не піду, не сподівайся (Тарас Шевченко.) Упадати - домагатися чиєїсь прихильності, запобігати ласки в когось; виявляти увагу до чиїхось потреб; втрачати силу, значення: Зараз Вутаньці подобалось, що він так упадає коло неї.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як ми говоримо
(вправи за книгою Бориса Антоненка-Давидовича)
Дієслова, частина 3.

Відкривати - піднімаючи або знімаючи те, чим закрите, накрите щось, робити вільним доступ усередину чого-небудь; започатковувати діяльність установи, закладу тощо: Мати аж пальці порізала, відкриваючи йому консерви. (О. Гончар.)
Відчиняти - відводити, відхиляти вбік стулки дверей, вікон тощо, роблячи вільним вхід, доступ до чогось або вихід назовні: Пора вікна відчиняти! (Панас Мирний.)
Розгортають щось згорнуте, складене, скручене: Ніжні мімози і ті розгорнули листочки гарячі... (Леся Українка.)

Вичитати, вичитувати (комусь) - робити зауваження за що-небудь, дорікаючи, виговорюючи; читаючи, довідуватися про що-небудь нове: Всі вони [дівчата] були певні, що Каргат зараз вичитає їм довгу нотацію. (Юрій Шовкопляс.)

Словами жили-были починаються російські народні казки. Що ж до казок українського народу, то в них на початку стоять слова: Жив собі дід та баба, був (були) собі чоловік та жінка тощо.

Забивати - б'ючи по якомусь предмету, вганяти, заглиблювати в що-небудь; закривати наглухо (дошками, щитами) отвір, прохід; наповнювати що-небудь, перешкоджаючи його дії: Чіпчину хату опечатали, забили (Панас Мирний.)
Бити - стукати, ударяти по чому-небудь, об щось; завдавати ударів кому-небудь: Тимофій бере долото, злегка сокирою б'є по ньому - робить зарубки (Михайло Стельмах.)
Бити на сполох - подавати сигнал тривоги, сповіщати про небезпеку і т. ін.: В хаті виразно було чути, як довго й густо били на сполох. (Григорій Епік.)

Займатися - почати горіти; вивчати що-небудь, оволодівати чимсь, присвячувати себе якому-небудь заняттю, якійсь справі: Полум'я спахнуло, і швидко зайнялася брама... (І. Нечуй-Левицький.)
Поширюючи без потреби значеннєвий масштаб слова займатися, витискуємо ним з ужитку здавна відомі українські вислови. Наприклад: займатися торгівлею замість торгувати, займатися ремонтом замість ремонтувати, лагодити, займатися своєю справою замість робити свою справу (діло).

Знайдіть і виправте у навчальних завданнях мовні помилки
(Як виконувати завдання).

Інші вправи

Всі вправи
(На головну сторінку)

"ЯК МИ ГОВОРИМО"
(вправи за книгою Бориса Антоненка-Давидовича)

Дієслова,
що керують іменниками в певних відмінках

Дієприкметники

Числівники

Займенники

Прислівники

Прийменники, сполучники, частки

© WebPen.com.ua - Тренажер з правопису української мови. Київ-2016.

Зв'язок і наша сторінка у мережі facebook.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслова, частина 3. Вправи за книгою Бориса Антоненка-Давидовича "Як ми говоримо".

# data[].attributes.attachment_link.description
Відкривати - піднімаючи або знімаючи те, чим закрите, накрите щось, робити вільним доступ усередину чого-небудь; започатковувати діяльність установи, закладу тощо: Мати аж пальці порізала, відкриваючи йому консерви. (О. Гончар.) Відчиняти - відводити, відхиляти вбік стулки дверей, вікон тощо, роблячи вільним вхід, доступ до чогось або вихід назовні: Пора вікна відчиняти!

# data[].attributes.headline
Як ми говоримо (вправи за книгою Бориса Антоненка-Давидовича)

# data[].attributes.subject
Як ми говоримо (вправи за книгою Бориса Антоненка-Давидовича)

# data[].attributes.body
1

# data[].attributes.body
1

# data[].attributes.attachment_link.title
опорний конспект

# data[].attributes.attachment_link.title
ментальні карти_актуалізація

# data[].attributes.headline
ТЕМА: Морфологічні норми СУЛМ, варіанти норм: вживання дієслівних форм у текстах документів, правопис дієслів                   

# data[].attributes.subject
ТЕМА: Морфологічні норми СУЛМ, варіанти норм: вживання дієслівних форм у текстах документів, правопис дієслів                   