# data[].attributes.body
Olen Alina Sarkas,  ruustinna 1800- luvun Suomessa. Mieheni on rovasti Arvo Sarkas ja meillä on poika, Väinö Sarkas. Mieheni viran ansiosta olemme paremmassa asemassa kuin useimmat ja perheellämme menee hyvin. Meillä on enemmän ruokaa kuin useimmilla ja siksi välillä annankin hiukan omistamme niille keillä ei ole varoja. Minusta me pystyisimme antamaan enemmänkin, koska poikamme on jo lukenut ylioppilaaksi ja hänenkin toimeentulonsa on varmaa. Valitettavasti en voi kuitenkaan antaa enempää, koska muuten yhä useammat tulisivat kirkolle kerjuulle. Silloin en voisi olla antamatta heille mitään ja varamme eivät riittäisi silloin meille tai edes kaikille heille. Tämä tekee minut surulliseksi ja toivonkin, että ajat muuttuisivat pian paremmiksi.

# data[].attributes.headline
Siirtyminen Venäjän vallan alle  (1808- n.1850 l.)

# data[].attributes.subject
Siirtyminen Venäjän vallan alle  (1808- n.1850 l.)

# data[].attributes.body
Tänään oli aivan erityinen päivä, koska miehelleni saapui kirje. Saamme kirjeitä hyvin harvoin ja siksi asian täytyy olla tärkeä. Mieheni lukee kirjeen huolestunut ilme kasvoillaan ja käskee järjestämään pikaisen tiedotustilaisuuden kirkossa ja kaikkien on saavuttava paikalle. Mieheni ei kerro minulle tai pojalle vielä mitään, mutta uskon asian koskevan kirjettä.
Ei mene kauaakaan kun koko pitäjä on tullut kirkolle tiedon antoon. Mieheni kertoo kaikille saaneensa kirjeen, jossa kerrotaan:
" Sodan päättymisen ja rauhan merkiksi Suomi siirtyy venäjän vallan alle. Keisari Nikolai toinen on käynyt Porvoossa ja antanut sanansa, että Suomesta tulee Venäjän Suuriruhtinaskunta. Keisari kunnioittaa täten myös Suomen säätyjen erioikeuksia, lakeja ja uskontoa."
Puheen alussa huomaan levottomuutta korkeammassa asemassa olevien keskuudessa , mutta pian kuullessaan asemansa olevan taattu voin kuulla muutamien jopa huokaavan helpotuksesta.
Tilaisuuden jälkeen suuri osa väestä jää kirkolle päivittelemään tapahtunutta. Kuulen monia huolestuneita puheita, kuinka maan nyt käy ja mitä tämä nyt sitten tarkoittaa? Palaan mieheni luo, joka on jäänyt juttelemaan huolestuneiden aatelisten kanssa. Olen hyvin väsynyt ja haluaisin jo kotiin. En kiinnitä huomiota puheen aiheeseen ennen kuin kuulen heidän puhuvan uskollisuuden osoittamisesta keisarille. Olen hämmästynyt ja matkalla kotiin kysynkin mistä he olivat aikaisemmin puhuneet? Mieheni selittää kuinka he olivat sopineet yhteisen linjan, jossa osoitetaan kunnioitusta ja luottamusta keisaria kohtaan. Mieheni uskoo keisarin olevan suopea meitä kohtaan, jos toimimme näin.

# data[].attributes.body
Miten aika onkaan kulunut niin nopeasti. Tuntuu kuin mieheni kuolemasta olisi vain viikko, vaikka kaksi vuotta sittenhän hän jo menehtyi. Ei olisi hyväksynyt uudistuksia, joita Venäjältä on tullut. omalta osaltani en jaksa enää kapinointiin osallistua, en kuitenkaan enää kauaa täällä ole. Olen saanut tältä elämältä kaiken mitä halusinkin. Toivoisin, että poikani Väinö osaisi pitää päänsä kylmänä, mutta niin on hänkin isäänsä tullut. Ajattelisi kuitenkin tyttärensä parasta, niin herttainen pienokainen.

...

20 vuotta sitten menetin myös äitini, mutta  toisaalta niin saattoi olla paras. Pian isän kuoleman jälkeen äiti eristäytyi ja alkoi pikku hiljaa hiipua pois. Viimeisinä päivinä hymyn hänen huulilleen toi tyttäreni Emilian näkeminen. Ja äiti olisi järkyttynyt millaiseksi tilanne on mennyt. Olemme saaneet uuden keisarin ja hänen myötään ovat alkaneet monet uudistukset.
Jo aikaa sitten meiltä vietiin oma posti järjestelmämme ja asevelvollisuuden suorittaminen siirtyi Venäjälle. Olen myös huomannut venäläisten nouseen korkeisiin virka- asemiin, mikä on osittain vaikeuttanut asiointia. Ei varmaan mene kauaa kun joudun pitämään jumalanpalvelusta venäjäksi. Tekisi mieli osallistua näyttävään vastustukseen näitä tekoja vastaan, mutta haluan pitää pienen tyttäreni turvassa ja meillä on vielä hyvät oltavat. Mutta kyllä minä mieleni tästä pahoitan.

# data[].attributes.body
Tilanne alkaa näyttää toivottomalta. Ruuasta ja töistä on jatkuvaa pulaa. Tilanne vain paheni kun etelän linnoitustyöt lakkautettiin ja kaiken lisäksi Venäjä on vähentänyt tilauksiaan. Tämä jatkuva pulan aika ja sen ongelmat pahentavat meidän suomalaisten välejä vielä entisestään. Olen kuullut huhuja, joiden mukaan jotkut piilottelevat elintarvikkeita ja voi olla, että itsekin joudun pian mustan pörssin asiakkaaksi. Tyttäreni odottaa ensimmäistä lastaan ja säännöstelty ruoka ei mitenkään riitä hänen tarpeisiinsa. Minä alan olla jo turhan vanha, joten olen jo antanut suuren osan annoksistani hänelle.
...
Aivan kuin tilanne ei olisi ollut jo tarpeeksi paha. Nyt työläiset ovat ryhtyneet lakkoon. Lisäksi kaikkialle on alkanut muodostua omia puollustuskaarteja, joissa on vain työläisiä tai porvarillisia. Meidänkin nurkilla on alkanut pyöriä porvarillisten kaarti ja miten he kohtelevat kaan heitä keillä asiat eivät ole niin hyvin. Nyt ymmärrän tehdastyötä tekeviä vielä paremmin. Tyttäreni mies oli töissä tehtaalla kunnes vuoden alussa sai potkut, koska tehtaalla oli huono tilanne.

Tilanne näyttää huolestuttavalle. Tänään senaatti ilmoitti Suomen itsenästymisestä, mutta tilanne ei näyttänyt miellyttävän kuin pientä osaa. Itse emme uskaltaneet poistua edes ruokaa hakemaan. Me emme voi jatkaa näin! Me emme ole turvassa täällä. En jaksa enää taistella ja perheeni ei ole täällä turvassa. Siksi olenkin päättänyt lähteä pois täältä. Tiedän, että suuri osa minut täällä tuntevista ei hyväksy sitä, mutta täällä pysyminen on vaarallisempaa.
Illan suussa lähdemme ja otamme suunnan pohjoista ja Karjalaa. Uskon siellä olevan rauhallisempaa.
...
Matka olikin vaarallisempi kuin osasin kaan ajatella. Mutta mitä ajattelin kun lähdin matkaan sodan partaalla olevassa ympäristössä ja etenkin kun seurueeseen kuuluu viimeisillään raskaana olevan nainen ja tälläinen vanha papparainen, vaikka olenkin vielä aika teräskunnossa. Lisäksi kiitos hyvän aiemman ammattini meillä oli varaa ostaa tämä torppa pienen kylän laitamilta.

# data[].attributes.headline
Toimeentulon ja eheytymisen aika (1919-1938)

# data[].attributes.subject
Toimeentulon ja eheytymisen aika (1919-1938)

# data[].attributes.body
Elämä on alkanut juurtua uomilleen ja olemme onnellisia täällä, mutta toimeentulo on silti vaikeaa. Työtä on valtavasti ja sitä tekeviä käsiä vähän. Olen pohtinut erästä ratkaisua, mutta sen jälkeen isäni viimeistään kääntyisi haudassaan, jos ei ole sitä jo tehnyt. Aivan kuin en olisi jo tarpeeksi järkyttänyt virkani ja asemani ja hyvän tilanteeni jättämisellä, ei olen tosissani lähdössä kiertämään Suomen lakia. Mutta tähän ikään mennessä ja oman ajan lopulle mennessä on oppinut tekemään päätöksiä ja tästä ei ole enää paluuta. Olen kysellyt tämän seudun asukkailta ja kaikesta viinasta on suurta kysyntää. Olen ilmoittanut ensimmäisen eräni olenvan valmis pian ja maksuvälineenä hyväksyn rahan ja elintarvikkeet. Näin saan toimeentulon taattua. Samalla sain sovittua pörssin "omistajien"  ja aloittavien asiakkaitteni kanssa tyttäreni miehen tuuraavan ja jatkavan myyntiä minun jälkeeni. Huomenna on aika kertoa ja opastaa tyttäreni mies kaikkeen.
....

Mieheni on jatkanut laitonta viinakauppaa kymmenen vuotta yksin. Onneksi isäni sai toimintansa kunnolla käyntiin ennen poismenoaan, sillä nämä vuodet eivät olisi onnistuneet ilman laittomia lisätienestejä. Tälle toiminnalle taitaa kuitenkin tulla pian seinä vastaan, koska kylällä huhutaan kieltolain kumoamisesta ja alkoholin saannin helpottumisesta. Toisaalta olemme nyt tulleet paremmin kuin hyvin toimeen, kiitos mieheni saaman hätäaputyön lama- aikana.
Olen myös kuullut töiden määrän kasvaneen kaupungeissa ja uuden hallituksen myötä työläisten olosuhteiden pitäisi parantua. Näiden seikkojen ja perustella olemme alkaneet harkita muuttoa takaisin suurempaan kaupunkiin. Toisaalta olemme jo tottuneet elämään täällä ja vanhemmat lapsemme Aada ja Vilho pääsevät pian koulusta

# data[].attributes.body
En enää tiedä oliko tänne jääminen sittenkään hyvä ajatus. Kaikkialla Euroopassa on levottomuutta ja nyt venäjä haluaisi neuvotella jostain alueiden vaihdosta. Olen alkanut pelätä Venäjän hyökkäystä, koska loppujen lopuksi olemme aivan rajalla.

...
Euroopassa oli alkanut sota ja radion mukaan Venäjä oli saanut valloitettua maita etelämmältä rajaltaan. Vaaran tunne leijui ilmassa ja oli jo käsinkosketeltavaa. Ja eihän siinä kauaa mennyt kun Venäjältä meitä alettiin pommittamaan. Mieheni lähti jo kesällä rakentamaan linnoituksia rajan tuntumaan, mutta joutui lähtemää jonnekin pohjoiseen. Nyt samalla kun me joudumme siirtymään pois maanpuolustajien edestä, poikani sai kommennuksen sotaan. Aivan kuin pelko ei olisi ollut tarpeeksi suurta, nyt saan pelätä myös poikani puolesta.

...
Siihen ei onneksi mennyt kauaa. Saimme sodan päätökseen, vaikka mekin melkein menetimme kotimme. Ja jos aikaisemmin asuimme lähellä rajaa, niin nyt olemme sen naapureina. Suuri oli kuitenkin ilo kun poikani saapui pian takaisin kotiin, mutta eipä sitäkään kauan kestänyt. Seuraavana päivänä saimme suruviestin, joka ilmoitti mieheni kaatuneen. Se ja sota olivat käännekohtia elämässämme. Aada ja Vilho ottivat hoitivat lähes kaiken. Mutta eihän siinä kerennyt kuin parisen vuotta kulua, kun tuli toinen komento pojalleni. Suomi oli taas ryhtymässä sotaan venäjän kanssa. Tällä kertaa lähdin tyttäreni kanssa ilomielin pois sodan jaloista. Päätimme lähteä Helsinkiin vaikka sekään ei olisi turvallista. Helsingissä on aivan erilainen meno kuin kotopuolessa.Vanhimmaisenikin tekee oman osansa, jotta sotiva Suomi tulisi toimeen.  Aada liittyi Lotta- Svärd järjestöön ja lähti rintamalle hoitamaan haavoittuneita sotilaita. Joka päivä pelkään kirjettä, jossa kerrotaan Aadan tai Vilhon menehtymisestä.