# data[].attributes.body
jeg går på handelsskolen. smiler

# data[].attributes.body
Den konservative velfærdsmodel (Den koorporative velfærdsstatmodel):

Fokus på civilsamfundet da vigtigheden af beskæftigelse og indkomst danner grundlag for borgernes velfærd

Sikre en stabil samfundsudvikling.

Det er obligatorisk for lønmodtagere at være med i forsikringskasser

I denne model varetages omfordelingen således dels at staten og arbejdsmarkedet i fællesskab.

Den liberale velfærdsmodel (den residuale model)

Markedet og civilsamfundet opfattes som suveræne i forhold til staten

Privat initiativ - man klare sig selv

Overordnet set har denne model fokus på markedet

Velfærden er overladt til selve individet

Den socialdemokratiske velfærdsmodel ( den universelle model)

Universelle hjælpeløsninger, da de retter sig mod alle borgere

Alle borgere har ret til samme hjælp og serviceydelser

Der gøres brug af et skattesystem der kaldes progressivt i det skatteprocenten stiger desto mere man tjener

# data[].attributes.headline
Velfærdstatsmodeller:

 

Den socialdemokratiske velfærdsmodel:

Alle borger i samfundet skal have lige adgang til goderne i
samfundet. Det kan eks. være at alle skal have mulighed for at tage en
uddannelse. 

Det er primært staten som skal styre samfundet og sørge for
at ligheden bliver opfyldt. 

Det er ofte de skandinaviske lande som gør brug af den
socialdemokratiske velfærdsmodel. 

 

Den konservative velfærdsstatsmodel: 

Her er det vigtig at borgerne beskæftiger sig igennem
arbejde. Det bliver en fordel for de borger som er beskæftigede i forhold til
de borger som ikke er beskæftigede. Både civilsamfundet og marked styrer her
samfundet med hjælp fra staten. Civilsamfundet er vigtig for opretholdelsen af
velfærden. 

 

Den liberalistiske velfærdsmodel:

Her er det primær marked der styre samfundet. Individet er i
centrum for sin egen velfærd og er selvstændigt. Staten griber kun ind, hvis civilsamfundet
eller markedet ikke fungerer. 

# data[].attributes.subject
Velfærdstatsmodeller:

 

Den socialdemokratiske velfærdsmodel:

Alle borger i samfundet skal have lige adgang til goderne i
samfundet. Det kan eks. være at alle skal have mulighed for at tage en
uddannelse. 

Det er primært staten som skal styre samfundet og sørge for
at ligheden bliver opfyldt. 

Det er ofte de skandinaviske lande som gør brug af den
socialdemokratiske velfærdsmodel. 

 

Den konservative velfærdsstatsmodel: 

Her er det vigtig at borgerne beskæftiger sig igennem
arbejde. Det bliver en fordel for de borger som er beskæftigede i forhold til
de borger som ikke er beskæftigede. Både civilsamfundet og marked styrer her
samfundet med hjælp fra staten. Civilsamfundet er vigtig for opretholdelsen af
velfærden. 

 

Den liberalistiske velfærdsmodel:

Her er det primær marked der styre samfundet. Individet er i
centrum for sin egen velfærd og er selvstændigt. Staten griber kun ind, hvis civilsamfundet
eller markedet ikke fungerer. 

# data[].attributes.body
Rikke A

# data[].attributes.body
Liberalistiske:

Markedet er suverænt og klarer sig derfor bedst uden indgreb fra staten.

Her er individet stærkt, og kan derfor selv beslutte om det er nødvendigt at have en forsikring.

Heri er der meget begrænsede gratisydelser, da man selv skal betale for f.eks. Sit studie.

Socialdemokratiske:

Velfærden heri, bliver lavet af de skatter vi betaler, og ikke igennem f.eks. Forsikringer ligesom i den konservative.

Heri er der mange gratisydelser, som f.eks. Læge og studie.

Konservative:

Her går man ind for at man skal have en forsikring uden spørgsmål, da individet ikke selv ved, hvad der er bedst for en selv.

Her er der i nogen grad gratisydelser, men på ingen måde i samme grad som i den socialdemokratiske

# data[].attributes.body
Den liberale velfærdsmodel

Staten skal kun gribe ind hvis alt andet svigter. Staten skal kun agere det nederste sikkerhedsnet for personer, som ikke har andre muligheder. I den liberale velfærdsmodel er det op til markedskræfterne at sørge for velfærden. Modellen er individorienteret.

Den konservative velfærdsmodel

Beskæftigelse og fast indkomst er grundlag for borgernes velfærd. Det skal være obligatorisk for lønmodtagere at være medlem af forsikringskasser som også staten og arbejdsgiveren yder tilskud til. Der lægges stor vægt på traditionelle familieværdier. Sociale ydelser vil tildeles familien fremfor individet.

Den socialdemokratiske velfærdsmodel

Alle borgere har ret til samme hjælp og serviceydelser. Regeringen skal sikre en mere ligelig fordeling af goderne. Progressivt skattesystem.

# data[].attributes.body
Den liberale(residuale):
Staten skal kun gribe ind når markedet eller civilsamfundet svigter. Markedet og civil samfundet er suveræne i forhold til staten i den liberalistiske velfærdmodel.

Den konservative: Den konservative ligger vægt på at borgerne skal være beskæftiget. Deres mål er at sikre en stabil samfundsudvikling.

Den socialistiske: I den socialistiske model hjælper alle hinanden og staten skal forsikre en lige fordeling af goderne.

# data[].attributes.body
Socialdemokratiske

I den socialdemokratiske har primært staten en rolle i styringen, men marked og civilsamfund tager også en mindre rolle rolle i styringen. Denne velfærdsmodel vil gerne have så meget lighed som muligt. I trekanten ligger den oven på stat som er i det øverste hjørne. Skal give samfundsydelser og tjenester til borgerne.

Liberale

I den liberale har civilsamfund og stat en mindre rolle, men markedet tager en langt større rolle. Denne velfærdsmodel vil gerne have en grad af ulighed, hvor det er muligt for det enkelte individ selv at styre. I trekanten ligger den liberale nederst i højre hjørne oven på marked, da civilsamfund og stat ikke spiller en særlig stor rolle. Staten skal kun gribe ind når markedet og civilsamfundet svigter.

Konservative

Den konservative bygger meget på familien og kristendom. I trekanten ligger den i midten, da den går op i både stat, marked og civilsamfund. Den konservative går rigtig meget op i beskæftigelse og en fast lige fordelt indkomst til borgerne.

# data[].attributes.body
Liberale:

Stort marked

Lav skat

Små udgifter

Dem der tjener mest har flest fordele og muligheder

Omfordelingen mellem rige og fattige er meget lille

Socialistiske:

Stort magt hos staten

Høj skat

Sociale ydelser finansieres igennem skat

Der er flest fordele for dem der ikke tjener så meget

Høj omfordeling

Konservative:

Civilsamfundet spiller en stor rolle, staten hjælper i nød

Høj skat

Få offentlige ansatte

Flest fordele for dem der tjener mest

Moderat omfordeling (tilpasser sig)

# data[].attributes.body
De tre velfærdsstater

Den liberale:

Staten spiller en minimal rolle og spiller kun ind, hvis alt andet svigter. Hvert individ er stærkt og selvstændigt, og står selv for at træffe sine valg. Her er der mulighed for uligheder pga. lave skatter.

Den socialdemokratiske:

Staten spiller en stor rolle og sørger for at fordele goderne ligeligt blandt borgerne. Hvert individ er svagt og uselvstændigt og skal have hjælp. Alle er nogenlunde lige grundet skatter.

Den konservative:

Her er beskæftigelse og fast indkomst højt prioriteret. Det er i denne nødvendigt at være en del af en forsikringskasse. Omfordeling varetages her af stat og arbejdsmarked i fællesskab, samt dels af familien. Familien fungerer som et værn mod social udstødelse.

# data[].attributes.headline
Hvad er karakteriserer de tre velfærdsmodeller-sofie

# data[].attributes.subject
Hvad er karakteriserer de tre velfærdsmodeller-sofie

# data[].attributes.body
Den liberale vældfærdsstatsmodel

Den liberale model handler om at markedet har den største magt i samfundet og man tror på at individet er stærk og kan klare sig selv uden statens hjælp. Så staten skal kun gribe ind hvis markedet eller civilsamfundet det fejler og udgør derfor det nederste sikkerhedsnet for personer uden andre muligheder. Stat ydelserne må ikke være et alternativ til arbejde.

Fx har de denne model i USA.

Den konservative vældfærdsstatsmodel

Den konservative model handler om at alle mennesker skal være en del af en arbejdskasse, det er vigtig at alle er beskæftigede og har en fast indkomst. Markedet, civilsamfundet og staten har en lige stor rolle for at sikre at samfundet fungere som det skal.

Fx har de denne model i Tyskland.

Den socialdemokratiske vældfærdsstatsmodel

Den socialdemokratiske model har staten en stor rolle i samfundet da det er dem der skal sørge for en lige omfordeling af goderne. Alle har ret til samme hjælp, både fattige som rige. Det fungere ved hjælp af et skattefinansieret system som sikre økonomiske lighed mellem befolkningen.

Denne model har vi i Danmark, hvor skatten er progressiv - den stiger desto mere man tjener.

# data[].attributes.body
Den liberale velfærdsmodel:

Staten hjælper kun de svageste. Man skal som hovedregel tage vare på sig selv og sikre sin egen velfærd. Markedet og civilsamfundet er suveræne i den liberalistiske velfærdsmodel. Staten skal forholde sig passivt, og må ikke hindre markedet i at styre sig selv.

Den konservative velfærdsmodel:

Fast indkomst og god beskæftigelse er nøglepunkter i denne model. Borgerne er hovedsageligt forsikret gennem deres arbejdsplads. Sociale forsikringer er obligatoriske på arbejdsmarkedet, så alle med et job har sociale rettigheder i form af forsikringer i form af fx lønnedgang ved fyring eller i form af sygeforsikringer. Der er også et tæt samarbejde imellem stat og virksomheder for at sikre en god velfærd.

Den socialdemokratiske velfærdsmodel:

Staten spiller en stor rolle, og skal sikre en lige fordeling af goderne. Alle borgere har ret til hjælp og samfunds ydelser. Markedet og civilsamfundet har ikke en stor magt, men er i stedet underlagt staten. Individet er svagt, og der er derfor indlagt et sikkerhedsnet.

# data[].attributes.body
Liberalistiske velfærdstatsmodel:

Denne model har marked som central styreform. Civilsamfundet hjælper også til i form af organisationer.  Staten er blot et ekstra sikkerhedsnet ellers har staten ingen rolle.

Der er stor tiltro til at individet godt kan klare sig selv

Den Konservative velfærdsstatsmodel:

Denne model ligger lige i midten af velfærdstrekanten. Det grunder i at civilsamfundet har en betydelig rolle, men markedet og staten har også en betydelig rolle i form af at de hjælper med at få folk til at få sig en forsikring.

Lægger stor vægt på familien og traditioner

Gensidig økonomisk hjælp mellem barn og forældre

Der er ikke den store tiltro til at individet kan klare sig selv

Den socialdemokratisk velfærdstatsmodel:

Den har staten som central styreform. Staten skal sikre mest mulig lighed i samfundet . Så der bliver en mere ligelig fordeling af goderne. Dette overlades kun i mindre grad til civilsamfundet og markedet.

Gøres brug af progressivt skattesystem.

Gør brug af universelle hjælpeløsninger. Alle borgere har i største omfang ret til samme hjælp og serviceydelser.

# data[].attributes.body
Der findes overordnet tre velfærdstatsmodeller. De kaldes den konservative velfærdstatmodel, den socialdemokratiske velfærdstatsmodel og liberale velfærdstatsnodel.

Den konservative velfærdstatsmodel, har en stor tillid til civilsamfundet, og går ind for at der tryghed i familierne. Deres målgruppe er derfor familier, og de ligger også stor vægt på traditionelle familieværdier. De vil også gerne sikre en stabil udvikling.

Så er der den liberale velfærdstatsmodel, som tænker på individet. Den model kaldes også residual model. Det fokuserer gerne på markedets effektivitet. Den er meget individorienteret. Civilsamfundet og markedet anses som en suveræne i forhold til staten.

Så er der den socialdemokratiske velfærdstatsmodel, som går inden fællesskab og lighed. De vil gerne have staten fordeler goderne lige.  Hvilket betyder at de har en stor tillid til staten. Som jeg sagde før går de inde for økonomisk lighed, og derfor vi de gerne have at alle betaler skat (Robin hood-princippet).

# data[].attributes.body
Der er henholdsvis den socialdemokratiske, konservative og residuale velfærdsmodel. I den residuale velfærdsmodel er markedet i centrum, men civilsamfundet hjælper også til. Det kan ske vha. frivillige organisationer. Staten er kun et ekstra sikkerhedsnet. Ellers har staten ingen rolle. Her menes det, at markedet selv kan styre udbud og efterspørgsel i samfundet. Denne model minder om liberalisme, der omhandler frihed til individet, da individet selv er stærkt og fornuftigt. Ved at lade markedet styre får man forbedret konkurrenceevnen.

Den "konservative" velfærdsmodel har civilsamfundet i fokus. Her skal familien stå for pasning og pleje. Unge som gamle har et fælles ansvar for at passe på hinanden. Her ses individet som svagt, hvilket vil sige at alle skal tegne en forsikring.  Staten har til opgave at hjælpe de svageste i samfundet, og markedet skal styre udbud og efterspørgsel. Her kommer alle tre aktører i spil.

Den universelle samfundsmodel er også kaldt den socialdemokratiske. Den model har vi bl.a. I Danmark. Her går man ud fra Robin Hood-princippet, hvor de rige "giver" til de fattige. Det sker gennem progressiv skat, hvor dem der har den største indkomst også skal betale en højere procentsats i skat. Dette gøres for, at man har lige muligheder. Staten spiller den største rolle i den socialdemokratiske velfærdsmodel, da den skal sørge for lige fordeling af goderne i samfundet.

# data[].attributes.body
Den liberale:

Staten spiller en lille rolle, mens markedet og civilsamfundet er i centrum. Staten skal kun gribe ind, hvis de to svigter, og dermed bliver staten det laveste sikkerhedsnet. Den skal altså kun hjælpe de svageste i samfundet. Velfærdsydelserne  må ikke forhindre markedsøkonomien i at fungere, og de offentlige ydelser må ikke være et alternativ til arbejde.

Den socialdemokratiske:

Staten spiller en stor rolle og skal sørge for en rimelig fordeling af goderne. Der er stor omfordeling pga. fx progressiv skat. Man kan altså sammenligne det med "Robin Hood", som tager fra de rige og giver til de fattige. Alle har de samme rettigheder og muligheder, og der er et socialt sikkerhedsnet.

Den konservative:

Der lægges stor vægt på familie og traditioner i den konservative velfærdsmodel, og der er gensidig forsørgerpligt mellem forældre og børn. Fast indkomst og beskæftigelse er vigtigt. Stat, marked og civilsamfund spiller ca. en lige stor rolle. Det er obligatorisk at være forsikret. Dette skyldes at staten ikke har stor tiltro til individet.

# data[].attributes.body
Den liberale velfærdsmodel:

Ved den liberale velfærdsmodel, er det markedet og civilsamfundet der er i centrum, og staten skal her kun være det nederste sikkerhedsnet. Staten skal dermed blande sig så lidt så muligt, for ikke at hindre markedet i at fungere ordentligt.

I den liberale model, er de offentlige ydelser også små, det skal nemlig ikke være mere attraktivt end det at arbejde. Staten hjælper hermed kun de aller svageste i samfundet, som ikke kan klare sig selv.

Den konservative velfærdsmodel:

I den konservative velfærdsmodel, er det vigtigt at alle er sikret mod tab af indkomst, ved at være medlem af forsikringskasser. Det betyder dog også, at man kun er forsikret hvis man har et arbejde, og dem uden for arbejdsmarkedet står derfor uden dette sikkerhedsnet.

I denne model, er der stor vægt på civilsamfundet, i form af familien særligt, hvor man indbyrdes skal være med til at forsørge hinanden. Men staten og markedet er også vigtige i denne model, de vægter sådan cirka alle sammen lige meget.

Den socialdemokratiske model:

Alle borgere har samme ret til hjælp og ydelser. Der er tale om en helhedsorienteret tilgang til borgernes velfærd.

Staten skal sørge for en ligelig fordeling af goderne.

Man sikre et minimum til alle, og forskellen mellem de grupperne i samfundet udlignes ved et skattefinansieret ydelsessystem. Fx progressivt, hvor skatten stiger jo mere man tjener.

Vi har en socialdemokratisk velfærdsmodel i Danmark.

# data[].attributes.headline
Hvad er karakteriserer de tre velfærdsmodeller - Ida:

# data[].attributes.subject
Hvad er karakteriserer de tre velfærdsmodeller - Ida:

# data[].attributes.body
Den liberale:

Staten har en lille rolle og markedet styre stort set sig selv, staten skal kun gribe ind hvis der opstår problemer som markedet eller civilsamfundet ikke selv kan løse. Individet er frit og man tror på at udbud og efterspørgelse regulere sig selv. Omfordeling er i stor grad overlad til privat intiativ.

Konservative:

Her spiller familien og kirken(civil samfundet) en central rolle både som socialsikkerhedsnet og økonomisk støtte.

Her passer man på hinanden i familien, gamle som unge - gensidig forsøger pligt.

Der ligges stor vægt på traditioner, og staten har minimal tiltro til individet derfor skal individet tegne en forsikring. Omfordelingen varetages dels af staten, civilsamfund(familien) og markedet.

Sociale:

Universelle hjælpeløsninger - alle skal så vidt muligt have de samme rettighed og den samme tilgang til serviceydelser. Staten spiller en stor rolle i omfordelingen af goderne. Det overlades i langt mindre grad til civilsamfundet og markedet.

# data[].attributes.body
Den Socialdemokratiske:

Er en velfærdsstat primært for de socialdemokratiske borgere.

Stor grad af statslig støtte

Markedets rolle: I mindre grad

Civilsamfundets rolle: I mindre grad

Den Liberale :

Er en velfærdsstat primært for de liberalistiske borgere.

Lille grad af statslig støtte

Markedets rolle: i høj grad - Her mener man altså markedet godt kan regulere sig selv og ikke behøves store mængder hjælp fra staten

Civilsamfundets rolle: i nogen grad

Den Konservative:

Konservatives velfærdsstat.

Nogen grad af statslig støtte

Markedets rolle: I nogen grad.

Civilsamfundets rolle: i høj grad. Staten skal blot hjælpe i nød da deres midler er begrænset

# data[].attributes.body
Liberalistiske:

Her er man lidt herrer over sin egen indkomst og er selv skyld i hvor meget man tjener. Man får ikke hjælp af staten eller arbejdspladsen til at melde sig ind i en forsikringskasse, her er det noget man selv skal forsørge. Staten skal kun gribe ind når civilsamfundet eller markedet ikke fungerer.

Konservative :

Her er det meget vigtigt at man er medlem af en forsikringskasse, da det kan hjælpe med uforudsete problemer fx ligesom nedstigning i løn. Så hjælper det hvert enkelt borger med ikke at gå helt på spanden.

Familieværdier - kristne kirke

Vigtigt med beskæftigelse og fast indkomst

Socialistiske:

Her hjælper alle hinanden. Der er lige omfordeling af goderne. Alle skal have ret til det samme, uanset uddannelse.

# data[].attributes.body
1. Den universelle

Statens rolle at sikre borgenes velfærd igennem serviceydelser og om fordeling via skatten

1. Den residuale

Borger kan selv sammensætte deres velfærdsordninger via private forsikringer så det kan passe til deres individuelle behov. Det vil sige Market styrer velfærden.

1. Den korporative

Borger som står uden for arbejdsmarkedet og ikke kan forsikre sig selv igennem egne familie relationer, må så søge støtte ved civilsamfundet. $

# data[].attributes.body
Den liberale velfærdsstatsmodel kaldes også for den residuale velfærdsstatsmodel. Den handler om, at staten kun skal gribe ind, når markedet og civilsamfundet i en bestemt situation ikke fungerer. Det overordnede formål med denne velfærdsstatsmodel er at sikre, at velfærdsstatens ydelser ikke forhindrer markedsøkonomien i at fungere ordenligt. I denne model griber staten kun ind og hjælper i særlige tilfælde, når folk ikke kan klare sig selv. Ellers skal individet klare sig selv, arbejde for at tjene sine egne penge, men har til gengæld også en frihed, som ikke ses på samme måde i de andre velfærdsstatsmodeller.

Den konservative velfærdsstatsmodel har til formål at sikre, at der er en stabil samfundsudvikling. Dette hænger meget godt sammen med ideologien konservatisme i sig selv, fordi konservatismen ønsker en fremgang og udvikling ligesom de andre ideologier, men gerne ser, at det foregår i et langsomt tempo.

Den socialdemokratiske velfærdsstatsmodel er kendetegnet ved, at man ønsker, at alle borgere har ret til den samme hjælp og de samme serviceydelser. Man ønsker fællesskab samt en lige fordeling af goderne og herudover også et samfund, hvor alle mennesker har ret til/har de samme muligheder.

# data[].attributes.headline
Hvad kendetegner den liberale velfærdsmodel? (den
residuale model) 

# data[].attributes.subject
Hvad kendetegner den liberale velfærdsmodel? (den
residuale model) 

# data[].attributes.body
- Staten skal kun gribe ind når markedet eller civilsamfundet svigter. Civilsamfundet og markedet er suveræne i den liberalistiske velfærdsmodel. Individet er stærkt og kan selv tage vare på sit liv.

Hvad kendetegner den konservative velfærdsmodel?(forsikringsmodellen)
- Ligger vægt på beskæftigelse og fast indkomst for borgerne. Skal samtidig sikre en stabil samfundsudvikling. Borgerne skal forsikre sig, da individet ikke er stærkt nok til at tage vare sit eget liv.

Hvad kendetegner den socialdemokratiske velfærdsmodel?(den universelle)
- Alle borgere har ret til hjælp og samfundsydelser. Staten skal sikre en mere ligelig fordeling af goder. Så modsat den liberale velfærdsmodel, så har markedet og civilsamfundet ikke samme store magt, men i stedet underlagt staten. Individet er svagt og der skal derfor være et stærkt sikkerhedsnet, hvis individet møder modgang.

Mikkel Tholstrup 2e

# data[].attributes.body
Den liberale velfærdsstatsmodel
Den kendetegnes ved at staten kun skal gribe ind, når markedet og civilsamfundet svigter. Det vil sige at de markedet og civilsamfundet er suveræne i denne velfærdsstatsmodel.
Den konservative velfærdsstatsmodel

Den konservative ligger vægt på beskæftigelse til borgerne. Dens mål er samtidig at sikre en stabil samfundsudvikling. Det betyder at borgerne har brug for en forsikring, da individet ikke er stærke nok.
Den socialdemokratiske velfærdsstatsmodel

Her handler det om at alle skal have de samme rettigheder. Staten skal altså sikre en lige fordeling af goderne. Det betyder at staten er suveræn her, og markedet og civilsamfundet ikke har den samme magt, som ved den liberale velfærdsstatsmodel. Her bruger de også et sikkerhedsnet, da individet ikke er stærkt nok. Så hvis individet møder udfordringer er der et sikkerhedsnet til at hjælpe dem.