# data[].attributes.headline
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.subject
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.headline
020 "Щербаков Т.В. Конспект""Інформаційні технології" ""

# data[].attributes.subject
020 "Щербаков Т.В. Конспект""Інформаційні технології" ""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тарас Щербаков

# data[].attributes.attachment_link.title
інформаційні технології конспект.docx

# data[].attributes.headline
020 В.Г.Іванов, С.М.Іванов "Сучасні інформаційні технології і системи", електронне видання 

# data[].attributes.subject
020 В.Г.Іванов, С.М.Іванов "Сучасні інформаційні технології і системи", електронне видання 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Пожалуйста, используйте этот идентификатор, чтобы цитировать или ссылаться на этот ресурс: https://dspace.nlu.edu.ua/handle/123456789/6421

Все ресурсы в архиве электронных ресурсов защищены авторским правом, все права сохранены.

# data[].attributes.attachment_link.title
eNULAUIR: Сучасні інформаційні системи і технології : конспект лекцій

# data[].attributes.attachment_link.description
Пожалуйста, используйте этот идентификатор, чтобы цитировать или ссылаться на этот ресурс: https://dspace.nlu.edu.ua/handle/123456789/6421 Все ресурсы в архиве электронных ресурсов защищены авторским правом, все права сохранены.

# data[].attributes.headline
020 " А. М. Гуржій, Н. І. Поворознюк, В. В. Самсонов Інформатика та інформаційні технології .Підручник для проф.-тех. навч. закладів "

# data[].attributes.subject
020 " А. М. Гуржій, Н. І. Поворознюк, В. В. Самсонов Інформатика та інформаційні технології .Підручник для проф.-тех. навч. закладів "

# data[].attributes.headline
020 "Лекції з Інформаційні технології "

# data[].attributes.subject
020 "Лекції з Інформаційні технології "

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформаційні технології

# data[].attributes.headline
Практичні матеріали

# data[].attributes.subject
Практичні матеріали

# data[].attributes.headline
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.subject
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.headline
теоретичні матеріали

# data[].attributes.subject
теоретичні матеріали

# data[].attributes.headline
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.subject
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сергій Капітула

# data[].attributes.attachment_link.title
Відео (Технологія електромонтажних робіт)

# data[].attributes.headline
020 "Дмитренко Ю.П. ""Трудове право України""  Підручник "

# data[].attributes.subject
020 "Дмитренко Ю.П. ""Трудове право України""  Підручник "

# data[].attributes.headline
020 "Б. С. Беззуб, О. М. Міхатуліна  ""Трудове право України""Опорний  конспект лекцій  "

# data[].attributes.subject
020 "Б. С. Беззуб, О. М. Міхатуліна  ""Трудове право України""Опорний  конспект лекцій  "

# data[].attributes.headline
020 «Трудовий договір: види в Україні» Відеоматеріали  "

# data[].attributes.subject
020 «Трудовий договір: види в Україні» Відеоматеріали  "

# data[].attributes.attachment_link.title
Трудовий договір: види в Україні

# data[].attributes.headline
020 «Основи трудового права»Презентація "

# data[].attributes.subject
020 «Основи трудового права»Презентація "

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
LOGO
Основи трудового
трудового права

7.1. Конституційне право на працю та відпочинок
План
1.Трудовий договір: поняття та порядок укладення.
2.Підстави та порядок припинення трудового договору.
3.Оплата праці.
4.Форми трудового договору.
5.Робочий час і його види. Правове регулювання часу
відпочинку.
Тільки праця
життям.
надає
Епіграф заняття:
право насолоджуватися
(М. О. Добролюбов)

3. Мета: * ознайомитись з правовими поняттями та категоріями в галузі трудового права; * дослідити нормативну базу трудового права; * підтверди

Мета:
* ознайомитись з правовими поняттями та
категоріями в галузі трудового права;
* дослідити нормативну базу трудового права;
* підтвердити історичну, цивілізаційну цінність його
досягненнь;
* проаналізувати правові проблеми виникнення,
зміни та припинення трудових правовідносин;
* набути правових знань для правильного
застосування норм трудового права на практиці,
виробити власну модель поведінки;
* розкрити роль трудового права у вирішенні завдань
соціального і економічного розвитку суспільства;
* узагальнити набуті знання у вигляді схем і таблиць.

4. Функції трудового права

Еко
но
мічн
а
впливає на економічні відносини
шляхом встановлення
міри праці та міри споживання,
стимулювання матеріальними
засобами високопродуктивної праці.
Соц
і
(вих альна
овн
а)
формується особистість працівника
в напрямку, необхідному для суспільства
Упра
влі
охор нська,
онна
охорона законних прав і інтересів працівників
в трудових
правовідносинах, захист їх честі, гідності
реалізації права на працю.

5. Принципи трудового права

1. Добровільність і свобода праці.
2. Рівноправності в галузі праці.
3. Договірного характеру праці.
4. Визначеності трудових функцій.
5. Стабільності трудових відносин.
6.
Матеріальної зацікавленості.
7. Безпеки праці.
8. Участі трудових колективів і профспіло
9. Принцип об'єднання для здійснення і
захисту своїх прав і свобод.
10. Матеріальної забезпеченості у випадках
непрацездатності, старості, хвороби, материнства

6. Трудові відносини

Джерела трудового права
Конституція
України
Міжнародні
правові акти
про працю
Кодекс законів
про працю
України
(КЗпП)
Закони України,
що містять норми
трудового права
Підзаконні акти,
що регулюють
трудові відносини
Локальні
нормативні
акти

8. Обов'язкові документи при прийомі на роботу.

Паспорт або інший
документ що посвідчує
особу.
Трудова книжка .
А також:
Документ про освіту.
Довідка про стан
здоров'я

Перелік документів:
паспорт
трудова книжка
атестат про середню освіту
медична довідка про стан здоров'я
письмова характеристика
диплом
свідоцтво про народження
військовий білет
права водія
довідка з місця проживання
довідка про присвоєння ідентифікаційного номера
квитанції про оплату комунальних послуг за останні
шість місяців

Пам'ятка неповнолітній особі, яка влаштовується на
роботу :
для прийому на
роботу ви повинні подати документ,
який
посвідчує особу (паспорт, свідоцтво про
народження, якщо вам
ще не має 16 років), трудову книжку
(якщо
раніше ви вже працювали), якщо вам
ще немає 16 років - дозвіл одного з
батьків;

11. Трудова книжка

● Трудова книжка - це основний
документ про трудову діяльність
працівника, що підтверджує його
стаж роботи, а також дає змогу
власнику під час приймання
працівника на роботу мати уяву про
трудову діяльність працівника, його
відношення до роботи, а також про
відкриття, винаходи та
раціоналізаторські пропозиції
працівника, що мали місце на
попередній роботі.

До трудової книжки вносять відомості:
- про працівника (прізвище, ім'я та по-батькові, дата
народження);
- роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;
-нагородження і заохочення (нагородження державними
нагорода ми та відзнаками України, заохочення за успіхи в
роботі та інші зао хочення відповідно до чинного
законодавства України);
- відкриття, на які видано дипломи, використані винаходи і
раціоналізаторські пропозиції та виплачені у зв'язку з цим
винагороди.

13. Правила укладення трудового договору передбачають

● Довідку про медичний огляд обов'язково подають:
а) неповнолітні працівники;
б) працівники, які приймаються на роботу на
підприємства зі шкід ливими, важкими чи небезпе
чними умовами праці;
в) працівники харчової промисло вості, підприємств
водопоста чання, дитячих установ тощо.

- при прийомі на роботу,
яка потребує певної
кваліфікації, власник
може вимагати
документи, які
посвідчують
кваліфікацію
(водійське посвідчення,
диплом тощо);
- при прийомі на роботу заборонено вимагати документи про національність, політичні або
релігійні погляди, місце реєстрації;
- домовляючись про прийом на
роботу, ви
укладаєте трудовий договір, у якому
обов'язково
має бути визначено посаду,
спеціальність, за якою
працюватимете, місце роботи,
заробітну плату, а
також час, з якого ви почнете
працювати;

15. Випробування при укладанні трудового договору

При укладанні трудового договору сторонами
може бути зумовлене випробування з метою
перевірки відповідності працівника роботі,
яка йому доручається. Така умова повинна
бути вказана у наказі при прийомі на
роботу. Термін випро бування не може
перевищувати 3 місяців. Випробувальний
термін обчислюється у календарних днях.
Якщо працівник у період випробування був
відсутній на роботі з поважних причин,
термін випробування може бути продовжений
на відповідну кількість днів.
Для певних категорій працівників випробування
встановлене бути не може: осіб, які не досягли 18
років; молодих робітників після закінчення
професійних закладів; осіб, звільнених в запас після
вій ськової або альтернативної служби; інвалідів,
направлених на роботу відповідно до рекомендацій
медико-соціа льної експертизи; при прийомі на роботу
в іншу місцевість; при прийомі за конкурсом та в інших
випадках, передбачених законодавством.

Трудовий договір - угода між працівником
і роботодавцем, за якою працівник
зобов'язується
особисто
виконувати
роботу,
визначену
цією
угодою,з
додержанням
правил
внутрішнього
трудового розпорядку під керівництвом і
контролем роботодавця; а роботодавець надати працівникові роботу за цією угодою,
забезпечувати безпечні і здорові умови
праці,належні санітарно-побутові умови та
своєчасно і в повному обсязі виплачувати
заробітну плату.
Роботодавець - фізична особа, яка в
межах трудових відносин використовує
пацю фізичних осіб.
Працівник - фізична особа, яка вступила в
трудові відносини на певних підставах.

18. Трудовий договір

19. Форми укладення трудового договору

Усна
Письмова
(У деяких випадках є обов'язковою)

20. Форми трудового договору

22. Строки Трудового договору ( ст 23 КЗпП)

23. Колективний договір

Сторони
*Власник
*Профспілковий орган,
або представники прац-ків.
Ст.12
КЗпП
Зміст
* Зміни в організації виробництва,
* нормування і оплата праці,
* встановлення гарантій, компенсацій, пільг
* участь у розподілі прибутку,
* режим роботи, тривалість робочого
часу і відпочинку, тощо
Ст.13
КЗпП
Строк
Діє до перегляду чинного або
укладання нового
Ст.17
КЗпП

- прийом на роботу має бути обов'язково оформлений наказом
власника чи уповноваженої ним особи.

Плануючи першу бесіду з роботодавцем
( нині її часто називають співбесідою або інтерв'ю),
пам'ятайте:
-
-
треба звернути увагу на свій одяг -
він повинен відповідати тій установі
у якій ви намагаєтеся
отримати роботу
під час співбесіди думайте над
кожною
відповіддю, не поспішайте
- не намагайтеся вихвалятися, але
об'єктивно показуйте свої досягнення;
- перші теми розмови - зміст роботи,
майбутні функції, а вже потім -
заробітна плата;
При влаштуванні на роботу ви маєте написати заяву .

26. Контракт - особлива форма договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін та ін. може бути встановлене за угодою

Розірвання трудового договору
загальними ініціативою
підставами працівника
ЗА
ініціативою
власника

29. Загальні підстави ( ст 36 КЗпП)

Угода сторін
Закінчення строку
Призов на військову службу
Набрання законної сили вироком суду
Відмова працівника від переведення...

30. За ініціативою власника

1) зміни в організації
виробництва
2) виявленої невідповідності
працівника займаній посаді
3) систематичного
невиконання
працівником
обов'язків,
5) нез'явлення на роботу протягом
більш як чотирьох місяців підряд
внаслідок тимчасової
непрацездатності
6) поновлення на
роботі працівника,
який раніше виконував
цю роботу;
7) поява на роботі в
нетверезому стані
4) прогулу (в тому числі відсутності
на роботі більше трьох годин
протягом робочого дня) без
поважних причин
8) вчинення за місцем
роботи розкрадання

-
Розірвання трудового договору за ініціативою
працівника
неможливість продовжувати роботу за станом здоров'я або
неможливість проживання в даній місцевості за станом здоров'я;
- вагітність;
- догляд за дитиною до досягнення нею 14-річного віку або за
дитиною-інвалідом;
- необхідність догляду за хворим членом сім'ї, інвалідом І групи;
- обрання на посаду шляхом виборів;
- обрання на посаду шляхом конкурсу;
- порушення роботодавцем
трудового законодавства, угод
колективного або трудового договору;
- -переведення чоловіка або дружини в іншу
місцевість;
- вступ до навчального закладу;
- отримання права на пенсію;
- інші поважні причини.

Скорочений
Неповний
Кому надається * На шкідливому
виробництві
* Неповнолітнім
* Працівники окремих
професій
* При роботі у нічний
час
Будь-яким
категоріям за згодою працівника і
власника
Обов'язковість
надання
За заявою
(обов'язково) жінкам,
що мають дітей до 14
р. , дитину-інваліда.
При догляді за хворим
Інші випадки - згода
власника
Незалежно від бажання
працівника чи власника

Ступінь
зменшення
робочого часу
Заробітна плата
Визначено
Встановлюється за
законом( ст. 51, 53, угодою
54 КЗпП)
працівника і
власника
З часу вступу на
роботу, або з
моменту
виникнення права
на скорочений
робочий час
З часу укладання
трудового
договору або в
інший час
В повному обсязі
Пропорційна
відпрацьованому
часу або
фактичному
виробітку

36. Оплата праці ( глава VІІ КЗпП)

Відповідно до Закону України "Про оплату
праці"
заробітна
плата
(ЗП)
це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому вираженні, яку за трудовим
договором власник або уповноважений ним
орган виплачує працівнику за виконану
роботу.

38. Строки виплати заробітної плати ( ст. 115 КЗпП)

Розмір зарплати залежить від:
●-складності та умов виконуваної роботи;
●-професійно-ділових якостей працівника;
●-результатів його праці;
●-господарської діяльності підприємства.

40. Види заробітньої плати

Мінімальна зарплата - це
законодавчо встановлений розмір
заробітної плати за просту
некваліфіковану працю, нижче якого не
може проводитися оплата за місячну
погодинну норму праці. Її розмір
встановлюється 1 раз на рік відповідно
до прожиткового мінімуму.
Середня зарплата -
обчислюється за
спеціальними правилами
розмірів зарплати
працівників. Беруть до
уваги середню, типову,
нормальну зарплату у
системі регулярних виплат
для цього працівника.

Основна зарплата - винагорода за виконану
роботу відповідно до встановлених норм
праці( тарифні сітки, оклади, посадові оклади).
Додаткова зарплата - винагорода за працю,
понад установленої норми, за трудові успіхи,
винахідливість, особливі умови праці.

Є дві основні системи
оплати праці:
відрядна
(за одиницю
продукції)
погодинна
(погодинна, поденна,
помісячна).
Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати - винагороди за підсумками
роботи за рік, компенсації, не
передбачені нормативними актами.
Існують ще премії, доплати , надбавки.

43. Час відпочинку

44. Святкові і неробочі дні

45. Особливості праці жінок

Заборона застосовувати працю жінок на важких,зі шкідл.
умовами праці, на підземних роботах
Не залучають до робіт у нічний час, до надурочних робіт і робіт у
вихідні дні , заборонені направлення у відрядження вагітних жінок і
жінок, які мають дітей віком до трьох років.
Жінки, які мають дітей віком від 3 до 14 років, не можуть залучатися
до надурочних робіт або направлятися у відрядження без їх згоди.
забороняється відмовляти вагітним жінкам
жінкам, які мають дітей, у прийнятті на роботу
із вищевказаних мотивів...

46. Особливості правового регулювання праці неповнолітніх і молоді порівнянні з дорослими.

Категорія для
порівняння
Термін, на який
укладається
трудовий договір
Випробування
при прийнятті
на роботу
Дорослі
три види:
строковий,
безстроковий,
на час виконання певної
роботи
Молодь, неповнолітні
перше робоче місце після
навчання чи звільнення із
військової
(альтернативної) служби
на строк не менше 2 р., для
молодих спеціалістів по
розподілу - не менше 3 р.
призначається:
не призначається
(призначати заборонено)
для робітників - до 1
місяця; для вчителів,
лікарів, службовців - до
3 місяців; для службовців за
погодженням із профкомом -
до 6 місяців

47. (продовження таблиці)

Тривалість робочого часу
(на тиждень)
40 годин
відпустка: тривалість; і
право на відпустку у
перший рік роботи
мінімальна - 24
календарні дні; - через
шість місяців роботи
31 календарний день;
- до настання 6-місячного
терміну, влітку
обмеження застосування
праці
загальних обмежень не
існує
заборонено застосовувати:
на важких роботах,
шкідливих, небезпечних,
підземних, у нічний час,
вихідні, святкові дні, на
надурочних роботах, по
підійманню і переміщенню
вантажів понад норму
для осіб віком 15-16
років - 24 години, для
осіб віком 16-18 років -
36 годин

48. Трудова дисципліна (глава X КЗпП)

Трудова дисципліна -
додержання працівником порядку
колективної праці, а саме правил
внутрішнього трудового розпорядку
види заохочення:
-оголошення подяки;
-нагородження грамотою;
-виплата премії;
-вручення цінного подарунка.
За особливі трудові заслуги - відомчі відзнаки
та державні нагороди

50. Дисциплінарна відповідальність

*позбавлення премії,її частки,
*позбавлення винагороди за
підсумками роботи за рік,
*позбавлення путівки
*догана,
*звільнення,
*пониження в посаді, класі

51. Матеріальна відповідальність

* За зіпсуття або знищення, через недбалість ...
Відшкодування у розмірі заподіяної шкоди, але
не більше середнього місячного заробітку...
* Укладено письмовий договір;
працівник був у нетверезому стані; недостача;
умисне знищення ...Відшкодування збитків у
повному розмірі

52. Трудові спори

53. Нормативна база:

● Конституція України.-К., 1996
● Кодекс законів про працю України N 322-VІІІ від 10.12.71. З наступними змінами і
доповненнями.(Станом на 20 лютого 2008 )
● Закон України „Про відпустки" від 15 листопада 1996 року N 504/96-ВР. З
наступними змінами і доповненнями.
Закон України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів(конфліктів)".
Зі змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 10 липня 2003 року
№1096-ІV
● Закон України „Про колективні договори і угоди" від 1 липня 1993 року N 3356-XІІ.
З наступними змінами і доповненнями.
● Закон України "Про оплату праці" від 24.03.95р. № 108/95-ВР( зі змінами станом на
25.06.2009 року №1574-VI )
● Закон України "Про охорону праці".Із змінами і доповненнями, внесеними
Законами України станом на 23 грудня 2004 року N 2285-IV
● Законодавство України про працю: Нормативні акти: У 3 т. /Упоряд. і наук. Ред. В.
Вакуленко. - К.: Істина, 1999.

54. Висновок:

Третину свого життя людина проводить на роботі - на заводі, в установі, за
прилавком магазину чи кермом автомобіля. Праця -джерело матеріального
існуваня, одна з основних форм життєдіяльності людини. Для багатьох трудова
діяльність це й джерело духовної наснаги. Саме тому одним з найважливіших
прав громадянина є право на працю.
Його реалізація забезпечена Конституцією, КЗпП України, державною
діяльністю.
Трудове право України - це самостійна галузь права, яка регулює трудові й тісно
пов'язані з ними суспільні відносини. Трудові відносини - це відносини між
працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим
ним органом, згідно з якими працівник зобов'язується виконувати певну роботу з
підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний оплачувати його працю, створювати
належні умови для праці.
Мета проекту, а саме- створення узагальнюючої бази в вигляді схем та таблиць в
галузі трудового права реалізовано за допомогою мультимедійної презентації.
Робота може бути успішно використана на уроках "Правознавства" в школі, на
факультативних заняттях, під час індивідуальної роботи.

# data[].attributes.attachment_link.title
Основи трудового права - презентация онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
LOGO Основи трудового трудового права 7.1. Конституційне право на працю та відпочинок План 1.Трудовий договір: поняття та порядок укладення. 2.Підстави та порядок припинення трудового договору. 3.Оплата праці. 4.Форми трудового договору. 5.Робочий час і його види. Правове регулювання часу відпочинку. Тільки праця життям. надає Епіграф заняття: право насолоджуватися (М. О.

# data[].attributes.headline
практичні матеріали

# data[].attributes.subject
практичні матеріали

# data[].attributes.headline
020 "Юридичний практикум з трудового права "

# data[].attributes.subject
020 "Юридичний практикум з трудового права "

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Портал освітньо-інформаційних послуг "Студентська консультація"

# data[].attributes.attachment_link.title
Задачі із трудового права

# data[].attributes.attachment_link.description
Задача № 9 Студентка медичного інституту Самсонова працювала в лікарні на посаді нічної медичної сестри. При заключенні трудового договору вона була попереджена адміністрацією про те, що, вона не має право на оплачувану щорічну відпустку. Через 3 місяці, Самсонова знайшла місце роботи в іншому медичному закладі, адміністрація якого згідна була заключити з нею трудовий договір як з повноправним робітником, попрохавши приступити до роботи у найближчий час.

# data[].attributes.headline
матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.subject
матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.headline
020 "Тести для підготовки та самоконтролю /навчальні-матеріали/сто-тестів-із-трудового-права"

# data[].attributes.subject
020 "Тести для підготовки та самоконтролю /навчальні-матеріали/сто-тестів-із-трудового-права"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Опубліковано Редактор чт, 11/26/2020 - 13:55

25 листопада 2020 року за участю заступника Міністра освіти і науки України Андрія Вітренка відбулося друге засідання робочої групи з питань функціонування на базі українських закладів вищої освіти підготовчих курсів до вступу на навчання осіб з тимчасово окупованих територій АР Крим і Донбасу.

Опубліковано Редактор Порталу чт, 11/26/2020 - 11:29

#школа_якості запрошує на зустріч "Як забезпечити академічну доброчесність у закладі вищої освіти" з членом Національного агентства Artem Artyukhov та комерційним директором Unicheck Україна

Опубліковано Раківська пн, 09/15/2014 - 12:00

Ректор академії

Михайло Валентинович Міюсов -

# data[].attributes.attachment_link.title
Освітній портал "Академія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Опубліковано Редактор чт, 11/26/2020 - 13:55 25 листопада 2020 року за участю заступника Міністра освіти і науки України Андрія Вітренка відбулося друге засідання робочої групи з питань функціонування на базі українських закладів вищої освіти підготовчих курсів до вступу на навчання осіб з тимчасово окупованих територій АР Крим і Донбасу.

# data[].attributes.headline
020 "Халавчук Ю.С. Збірник тестових завдань для підсумкової атестації з предмету «Інформаційні технології» "

# data[].attributes.subject
020 "Халавчук Ю.С. Збірник тестових завдань для підсумкової атестації з предмету «Інформаційні технології» "

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Збірник тестових завдань для підсумкової атестації з предмету "Інформаційні технології"

Натиснути на зображення

Збірник тестових завдань для підсумкової атестації з предмету "Інформаційні технології"

email:Ця електронна адреса захищена від спам-ботів. вам потрібно увімкнути JavaScript, щоб побачити її. тел: +380677621878

# data[].attributes.attachment_link.title
Збірник тестових завдань для підсумкової атестації з предмету "Інформаційні технології"

# data[].attributes.attachment_link.description
Збірник тестових завдань для підсумкової атестації з предмету "Інформаційні технології" Натиснути на зображення Збірник тестових завдань для підсумкової атестації з предмету "Інформаційні технології" email:Ця електронна адреса захищена від спам-ботів. вам потрібно увімкнути JavaScript, щоб побачити її. тел: +380677621878

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Трудове право" ""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Трудове право" ""

# data[].attributes.attachment_link.title
Трудове право

# data[].attributes.attachment_link.description
Знайти визначення

# data[].attributes.headline
020 "Юрова О.Л. ""Тести з інформаційних технологій для учнів 1 та 2 курсів ПТНЗ" ""

# data[].attributes.subject
020 "Юрова О.Л. ""Тести з інформаційних технологій для учнів 1 та 2 курсів ПТНЗ" ""

# data[].attributes.headline
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.subject
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.headline
020 "Ружанцева Т.Г., ""Основи галузевої економіки і підприємництва""опорний конспект "

# data[].attributes.subject
020 "Ружанцева Т.Г., ""Основи галузевої економіки і підприємництва""опорний конспект "

# data[].attributes.headline
020 "Веселюк Л.В. ""Основи галузевої економіки та підприємництва"" навчальний посібник "

# data[].attributes.subject
020 "Веселюк Л.В. ""Основи галузевої економіки та підприємництва"" навчальний посібник "

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рижко Людмила

# data[].attributes.attachment_link.title
Навчальний посібник. Веселюк Л.В..docx

# data[].attributes.headline
020 "Авдієнко Р.М. ""Основи галузевої економіки і підприємництва"" опорний конспект  "

# data[].attributes.subject
020 "Авдієнко Р.М. ""Основи галузевої економіки і підприємництва"" опорний конспект  "

# data[].attributes.headline
020 "Сафонова В. Є., Бобров В. Я. ""Основи ринкової економіки та підприємництва"" підручник "

# data[].attributes.subject
020 "Сафонова В. Є., Бобров В. Я. ""Основи ринкової економіки та підприємництва"" підручник "

# data[].attributes.headline
020 "Рижко Л.С. ""Основи галузевої економіки та підприємництва"", електронний посібник для учнів ПТНЗ "

# data[].attributes.subject
020 "Рижко Л.С. ""Основи галузевої економіки та підприємництва"", електронний посібник для учнів ПТНЗ "

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рижко Людмила

# data[].attributes.attachment_link.title
Підручники та посібники з Основ галузевої економіки та підприємництва

# data[].attributes.headline
020 "Молчанова Т.В., ""Основи галузевої економіки та підприємництва""електронний посібник "

# data[].attributes.subject
020 "Молчанова Т.В., ""Основи галузевої економіки та підприємництва""електронний посібник "

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Застосування електронного посібника навчального призначення для самостійного вивчення предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва" надає можливість викладачу економити час при підготовці до уроку, а також ефективно організовувати навчальну діяльність слухачів на уроці, що сприяє досягненню очікуваних результатів навчання.

Електронний посібник складений відповідно до Державного стандарту професійно-технічної освіти ДСПТО 5220.ОG.52.00-2014 з професії 5220 "Продавець продовольчих товарів" та ДСПТО 5220.ОG.52.00-2014 з професії 5220 "Продавець непродовольчих товарів".

Кожна тема містить теоретичний матеріал, який закінчується контрольними запитаннями. Після кожної теми надані тестові завдання для самоперевірки знань і, у випадку їх недостатності у слухача, є можливість ще раз перечитати теоретичний матеріал та знову виконати тест.

У посібнику передбачені презентації з кожної теми, які слухачі мають можливість переглянути або зберегти в електронному вигляді та роздрукувати.

У посібнику міститься перелік додаткових літературних джерел.

# data[].attributes.attachment_link.title
ОСНОВИ ГАЛУЗЕВОЇ ЕКОНОМІКИ І ПІДПРИЄМНИЦТВА

# data[].attributes.attachment_link.description
Застосування електронного посібника навчального призначення для самостійного вивчення предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва" надає можливість викладачу економити час при підготовці до уроку, а також ефективно організовувати навчальну діяльність слухачів на уроці, що сприяє досягненню очікуваних результатів навчання.

# data[].attributes.headline
020 "Лекції з Основи галузевої економіки і підприємництва"

# data[].attributes.subject
020 "Лекції з Основи галузевої економіки і підприємництва"

# data[].attributes.attachment_link.title
Основи галузевої економіки і підприємництва

# data[].attributes.attachment_link.description
Лекції з Основи галузевої економіки і підприємництва

# data[].attributes.headline
Практичні матеріали

# data[].attributes.subject
Практичні матеріали

# data[].attributes.headline
020 "Лучко О.В.""Основи галузевої економіки та підприємництва""практичні роботи"

# data[].attributes.subject
020 "Лучко О.В.""Основи галузевої економіки та підприємництва""практичні роботи"

# data[].attributes.attachment_link.title
2: Практичні роботи - Сайт викладача економіки ЛУЧКО О.В.

# data[].attributes.headline
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.subject
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Заробітна плата, її форми та системи"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Заробітна плата, її форми та системи"""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лілія Рихлевич

# data[].attributes.attachment_link.title
Заробітна плата, її форми та системи

# data[].attributes.headline
020 "Вправа  ""Підприємства різних галузей господарства"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа  ""Підприємства різних галузей господарства"""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталья Мамзенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Підприємства різних галузей господарства

# data[].attributes.attachment_link.description
Розставте запропоновані підприємства відповідно галузям до яких вони належать

# data[].attributes.headline
020 "Тест з теми: ""Підриємництво"""

# data[].attributes.subject
020 "Тест з теми: ""Підриємництво"""

# data[].attributes.attachment_link.title
Тест з теми:  " Підриємництво"

# data[].attributes.attachment_link.description
Перевірка знань з тему :

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Виробник як суб’єкт економіки"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Виробник як суб’єкт економіки"""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Майя Лазоренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Виробник як суб’єкт економіки

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Маркетинг (реклама в інтернеті)"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Маркетинг (реклама в інтернеті)"""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ОЛЬГА БОГОНІС

# data[].attributes.attachment_link.title
Маркетинг (реклама в інтернеті) 

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Переваги та недоліки ринкової економіки."""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Переваги та недоліки ринкової економіки."""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міра Матвіївна Савченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Переваги та недоліки ринкової економіки.

# data[].attributes.attachment_link.description
Визначте переваги та недоліки ринкової економіки і ви познайомитесь з економікою домогосподартва

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Форми суспільної організації виробництва"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Форми суспільної організації виробництва"""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Андрій Злочевський

# data[].attributes.attachment_link.title
Форми суспільної організації виробництва

# data[].attributes.attachment_link.description
Знайдіть відповідність між термінами та їх визначеннями

# data[].attributes.headline
Матеріали для моніторингу навчальної діяльності 

# data[].attributes.subject
Матеріали для моніторингу навчальної діяльності 

# data[].attributes.headline
020 "Пустякова А. Г. ""Загальні основи галузевої економіки і підприємства""тести"

# data[].attributes.subject
020 "Пустякова А. Г. ""Загальні основи галузевої економіки і підприємства""тести"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Пустякова Алла Григорівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Загальні основи галузевої економіки і підприємства | Тест з економіки - "На Урок"

# data[].attributes.attachment_link.description
Виконайте тест, щоб перевірити знання з економіки (10 клас). Розвиток кожної країни залежить від:

# data[].attributes.headline
020 " Зіненко Н.Р. ""Основи галузевої економіки і підприємництва"" тестові завдання"

# data[].attributes.subject
020 " Зіненко Н.Р. ""Основи галузевої економіки і підприємництва"" тестові завдання"

# data[].attributes.headline
020 "Леонець Л.В. ""Основи галузевої економіки та підприємництва""збірка тестових завдань"

# data[].attributes.subject
020 "Леонець Л.В. ""Основи галузевої економіки та підприємництва""збірка тестових завдань"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Збірка тестових завдань з предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва" - результат роботи творчої групи з розроблення завдань для проведення обласного етапу олімпіади з даного предмета.
Тестові завдання з предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва" для учнів закладів професійно-технічної освіти розроблені відповідно до робочих навчальних програм з предмета, зміст яких в закладах Житомирської області погоджений з підприємствами-замовниками робітничих кадрів.
Членами творчої групи відібрані до збірки тестові завдання закритої форми із запропонованими відповідями та відкритої форми з вільно конструйованими відповідями, з 14 тем предмета. Дані правильні відповіді на поставлені питання тестових завдань.
Вказується використана для складання тестів література.
Система запитань до кожної теми спрямована на розвиток мислення, творчих здібностей учнів, стимулювання пам'яті, креативної й асоціативної уяви, дають змогу зосередити увагу учнів на головних і обов'язкових для засвоєння положеннях змісту предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва".
Об'єм та зміст тестових завдань дозволяє використовувати їх широким колом педагогічних працівників, викладачами економічних дисциплін під час закріплення та контролю навчальних досягнень учнів, слухачів при опануванні знаннями предмета як з окремих тем, так і загалом з предмета, а також під час підготовки та проведення олімпіад, конкурсних змагань з предмета учнів, які опановують різні професії.
Матеріали розглянуті, схвалені та рекомендовані для поширення в ПТНЗ області на Навчально-методичній раді Навчально-методичного кабінету
професійно-технічної освіти у Житомирській області (протокол № 1 від 30.01.2018 р.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Збірка тестових завдань з предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва"

# data[].attributes.attachment_link.description
Збірка тестових завдань з предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва" - результат роботи творчої групи з розроблення завдань для проведення обласного етапу олімпіади з даного предмета. Тестові завдання з предмета "Основи галузевої економіки і підприємництва" для учнів закладів професійно-технічної освіти розроблені відповідно до робочих навчальних програм з предмета, зміст яких в закладах Житомирської області погоджений з підприємствами-замовниками робітничих кадрів.

# data[].attributes.headline
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.subject
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.headline
020 "К.Р. Сафіуліна «Основи енергопостачання та енергозбереження» Посібник до курсу за вибором 

# data[].attributes.subject
020 "К.Р. Сафіуліна «Основи енергопостачання та енергозбереження» Посібник до курсу за вибором 

# data[].attributes.headline
020 "«Енергозбереження та енергоефективність»Веб-ресурс   

# data[].attributes.subject
020 "«Енергозбереження та енергоефективність»Веб-ресурс   

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
На сьогоднішній день енергозбереження займає одну з ключових позицій у розвитку та економіці ринків споживчих послуг і матеріалів.

Використання альтернативних джерел енергії стає все більш популярним, особливо у світлі енергозберігаючих технологій. Сонячні батареї в сукупності з застосуванням вітрогенераторів, можуть виступати як в якості додаткового, так і основного джерела енергії, звільняючи таким чином споживача від гострої залежності в централізованих енергетичних мережах. Скорочується споживання інших видів палива та енергії.

Застосування енергозберігаючих матеріалів є практичною гарантією скорочення витрат на експлуатацію та обслуговування будь-яких об'єктів, раніше вимагали великих матеріальних витрат на енергообслужіваніе, в тому числі з теплоенергетики.

Підвищення енергоефективності у виробництві, у побуті і в сфері ЖКГ, вимагає добре продуманого і чіткого визначення конкретних цілей і методів їх досягнення, які можуть стати основою програми енергозбереження. Практична реалізація такої програми у великій мірі може знайти опору в прямій матеріальній вигоді між суб'єктами відносин. Порівняльні характеристики енергозберігаючих матеріалів дозволяють робити оптимальний вибір з урахуванням необхідних властивостей і якостей при плануванні робіт з підвищення рівня енергозбереження об'єктів.

Питання енергозбереження та енергоефективності не можуть не торкатися питань екологічної безпеки. У сучасній свідомості екологія тісно переплітається з усіма аспектами нашого спільного життєвого простору, не рідко виступаючи в якості основного аргументу. Рішення оптимізації наростаючих енерговитрат не можливо без урахування екологічної сфери енергоспоживання. В оптимальне рішення виникаючих проблем входить і жорстка екологічна експертиза, яка дозволяє здійснити практичну оцінку планованого ефекту в повному обсязі.

Листопад 2020

23 листопада, понеділок

Закон Російської Федерації про енергозбереження № 261-ФЗ

25 листопада, середа

Міжнародна торгова ярмарок-конференція з відновлюваної енергії RENEXPO

25 листопада, середа

Початок заміщення імпортованих енергоресурсів альтернативними джерелами енергії на Україну

30 листопада, понеділок

В Росії затверджено ГОСТ Р 51387-99

Грудень 2020

1 грудня, неділя

Всесвітній день боротьби зі СНІДом

3 грудня, вівторок

Міжнародний день боротьби з пестицидами

5 грудня, четвер

День початку екологічного руху

5 грудня, четвер

Міжнародний день волонтерів (День добровольців в ім'я економічного і соціального розвитку)

10 грудня, вівторок

День прав людини

10 грудня, вівторок

Міжнародний день прав тварин (День акцій за прийняття Декларації прав тварин)

11 грудня, середа

Міжнародний День Гір

14 грудня, субота

Виставка з атомної енергетики NUCLEAR POWER International

14 грудня, субота

День вшанування учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

14 грудня, субота

День посадки дерев в Малаві

15 грудня, неділя

Міжнародний день чаю

19 грудня, четвер

Міжнародний день допомоги бідним

22 грудня, неділя

День енергетика

← Жовтень Листопад Грудень →

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
енергозбереження енергоефективність екологія технології матеріали досвід аналітика порівняння характеристики

# data[].attributes.attachment_link.title
Енергозбереження - енергоефективність, екологія, енергозберігаючі технології та матеріали

# data[].attributes.attachment_link.description
На сьогоднішній день енергозбереження займає одну з ключових позицій у розвитку та економіці ринків споживчих послуг і матеріалів. Використання альтернативних джерел енергії стає все більш популярним, особливо у світлі енергозберігаючих технологій. Сонячні батареї в сукупності з застосуванням вітрогенераторів, можуть виступати як в якості додаткового, так і основного джерела енергії, звільняючи таким чином споживача від гострої залежності в централізованих енергетичних мережах.

# data[].attributes.headline
020 "Мельникова О.В., Праховник А.В., Даг Арне Хойстад, Іншеков Є.М., Дешко В.І., Конеченков А.Є.Посібник з раціонального використання ресурсів та енергії для учнів загальноосвітньої школи. 

# data[].attributes.subject
020 "Мельникова О.В., Праховник А.В., Даг Арне Хойстад, Іншеков Є.М., Дешко В.І., Конеченков А.Є.Посібник з раціонального використання ресурсів та енергії для учнів загальноосвітньої школи. 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
⇒ Посібник з раціонального використання ресурсів та енергії для учнів загальноосвітньої школи. Видання друге виправлене та доповнене. Київ. -2004.-104с.

Мельникова О.В., Праховник А.В., Даг Арне Хойстад, Іншеков Є.М., Дешко В.І., Конеченков А.Є. переглянути посібник

# data[].attributes.attachment_link.title
Енергозбереження

# data[].attributes.attachment_link.description
⇒ Посібник з раціонального використання ресурсів та енергії для учнів загальноосвітньої школи. Видання друге виправлене та доповнене. Київ. -2004.-104с. Мельникова О.В., Праховник А.В., Даг Арне Хойстад, Іншеков Є.М., Дешко В.І., Конеченков А.Є. переглянути посібник

# data[].attributes.headline
Практичні матеріали

# data[].attributes.subject
Практичні матеріали

# data[].attributes.headline
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.subject
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Джерела прісної води"  ""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Джерела прісної води"  ""

# data[].attributes.attachment_link.title
Джерела прісної води

# data[].attributes.attachment_link.description
У які групи можна об'єднати об'єкти на фотографіях? Поясни свої висновки.

# data[].attributes.headline
020 "Вправа Як економити воду вдома?"" 

# data[].attributes.subject
020 "Вправа Як економити воду вдома?"" 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Олексіївна Солопа

# data[].attributes.attachment_link.title
Як економити воду вдома?

# data[].attributes.attachment_link.description
Виберіть правильні відповіді

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Врятуй планету Земля"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Врятуй планету Земля"""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Роман Балабан

# data[].attributes.attachment_link.title
Врятуй планету Земля

# data[].attributes.attachment_link.description
Допоможи Люміку і Свєтіку врятувати планету Земля від екологічної катастрофи довівши жителям планети користь від використання енергозберігаючих лампочок.

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Цікаві факти про Сонячну енергію"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Цікаві факти про Сонячну енергію"""

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Сонячну енергію

# data[].attributes.attachment_link.description
Перегляньте відео. Дізнайтеся про вражаючі факти використання сонячної енергії. Дайте відповіді на питання. Цікавого перегляду!

# data[].attributes.headline
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.subject
Теоретичні матеріали

# data[].attributes.headline
"Електронний журнал ""Довідник среціаліста з охорони праці"" 

# data[].attributes.subject
"Електронний журнал ""Довідник среціаліста з охорони праці"" 

# data[].attributes.headline
"Л. Е. Винокурова, М. В. Васильчук, М. В. Гаман ""ОСНОВИ ОХОРОНИ ПРАЦІ ""підручник ПТНЗ 

# data[].attributes.subject
"Л. Е. Винокурова, М. В. Васильчук, М. В. Гаман ""ОСНОВИ ОХОРОНИ ПРАЦІ ""підручник ПТНЗ 

# data[].attributes.attachment_link.title
Головна - Центр СПБ

# data[].attributes.attachment_link.description
Текст головної сторінки

# data[].attributes.headline
020 "Одарченко М.С. ""Основи охорони праці""підручник

# data[].attributes.subject
020 "Одарченко М.С. ""Основи охорони праці""підручник

# data[].attributes.headline
020 "Ткачов О.О. ""Основи охорони праці""Інформаційний ресурс"

# data[].attributes.subject
020 "Ткачов О.О. ""Основи охорони праці""Інформаційний ресурс"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Основи охорони праці - це комплексна дисципліна, яка вивчається з метою формування у майбутніх фахівців техніків-електриків необхідного в їхній подальшій професійній діяльності рівня знань та умінь з правових і організаційних питань охорони праці, з питань гігієни праці, виробничої санітарії, техніки безпеки та пожежної безпеки, визначеного відповідними державними стандартами освіти, а також активної позиції щодо практичної реалізації принципу пріоритетності охорони життя та здоров'я працівників по відношенню до результатів виробничої діяльності. Дана дисципліна є комплексною і базується як на загальноосвітніх (фізика, хімія, математика тощо) так і на загально-технічних та спеціальних дисциплінах.

вивчення дисципліни є надання знань, умінь, здатностей (компетенцій) для здійснення ефективної професійної діяльності шляхом забезпечення оптимального управління охороною праці на підприємствах (об'єктах господарської, економічної та науково-освітньої діяльності), формування у студентів відповідальності за особисту та колективну безпеку і усвідомлення необхідності обов'язкового виконання в повному обсязі всіх заходів гарантування безпеки праці на робочих місцях.

вивчення дисципліни полягає у набутті студентами знань, умінь і здатностей (компетенцій) ефективно вирішувати завдання професійної діяльності з обов'язковим урахуванням вимог охорони праці та гарантуванням збереження життя, здоров'я та працездатності працівників у різних сферах професійної діяльності.

Навчання проводиться у формі лекцій, лабораторних і практичних занять, та самостійної роботи студентів.

У результаті вивчення навчальної дисципліни студент повинен
знати: вміти:
Формою контролю знань студентів після закінчення вивчення курсу з основ охорони праці є іспит.

# data[].attributes.attachment_link.title
Дисципліна "Основи охорони праці"

# data[].attributes.attachment_link.description
вивчення дисципліни полягає у набутті студентами знань, умінь і здатностей (компетенцій) ефективно вирішувати завдання професійної діяльності з обов'язковим урахуванням вимог охорони праці та гарантуванням збереження життя, здоров'я та працездатності працівників у різних сферах професійної діяльності. Навчання проводиться у формі лекцій, лабораторних і практичних занять, та самостійної роботи студентів.

# data[].attributes.headline
Практичні матеріали

# data[].attributes.subject
Практичні матеріали

# data[].attributes.headline
020 "Одарченко М.С. Лабораторний проактикум ""Основи охорони праці"""

# data[].attributes.subject
020 "Одарченко М.С. Лабораторний проактикум ""Основи охорони праці"""

# data[].attributes.headline
020 "В.В. Іванишин, М.П. Супрович ПРАКТИКУМз дисциплін «Основи охорони праці», «Охорона праці в галузі»"

# data[].attributes.subject
020 "В.В. Іванишин, М.П. Супрович ПРАКТИКУМз дисциплін «Основи охорони праці», «Охорона праці в галузі»"

# data[].attributes.headline
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.subject
Матеріали для самоконтролю

# data[].attributes.headline
020 "Пачебула Т.В. Збірник тестових завдань з охорони праці "

# data[].attributes.subject
020 "Пачебула Т.В. Збірник тестових завдань з охорони праці "

# data[].attributes.attachment_link.title
Пачебула Т.В. Збірник тестових завдань з охорони праці.

# data[].attributes.attachment_link.description
издательская платформа для публикации электронных журналов, интерактивных материалов и он-лайн документов. Конвертирвание pdf в html5, поддерживается мобильными устрайствами. Title: Пачебула Т.В. Збірник тестових завдань з охорони праці., Author: pps180762, Length: 65 pages, Published: 2016-01-15

# data[].attributes.headline
020 "Шукалюк Г. Веб-сайт ""Охорона праці"" "

# data[].attributes.subject
020 "Шукалюк Г. Веб-сайт ""Охорона праці"" "

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Охорона праці

# data[].attributes.attachment_link.title
Навчальні матеріали

# data[].attributes.attachment_link.description
викладачам (1)електробезпека (4)законодавство (9)засоби захисту (1)знаки безпеки (1)кабінет охорони праці (2)консультація (1)контрольна (1)огородження (1)освітлення (1)перша допомога (2)пожежна безпека (2)публікація (15)сигнальні кольори (1)умови праці (1)шкідливі фактори (1)

# data[].attributes.headline
020 "Тест з охорони праці"

# data[].attributes.subject
020 "Тест з охорони праці"

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тест з охорони праці - пройти онлайн тест

# data[].attributes.attachment_link.title
Тест з охорони праці

# data[].attributes.attachment_link.description
Тест з охорони праці - Пройти онлайн тест

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Надання першої допомоги при ураженні електричним струмом"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Надання першої допомоги при ураженні електричним струмом"""

# data[].attributes.attachment_link.title
Надання першої допомоги при ураженні електричним струмом

# data[].attributes.attachment_link.description
Вкажіть послідовність надання першої допомоги при  ураження електричним струмом!
Картки розташувати зліва направо.

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Домедична допомога постраждалим при підозрі на травму грудної клітки"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Домедична допомога постраждалим при підозрі на травму грудної клітки"""

# data[].attributes.attachment_link.title
 Домедична  допомога постраждалим при підозрі на травму грудної клітки

# data[].attributes.attachment_link.description
Послідовність дій при наданні домедичної допомоги постраждалим при підозрі на травму грудної клітки ...

# data[].attributes.headline
020 Вправа "Первинні засоби пожежогасіння" 

# data[].attributes.subject
020 Вправа "Первинні засоби пожежогасіння" 

# data[].attributes.attachment_link.title
Первинні засоби пожежогасіння

# data[].attributes.attachment_link.description
Знайти пари.

# data[].attributes.headline
020 "Вправа ""Індивідуальні засоби захисту"""

# data[].attributes.subject
020 "Вправа ""Індивідуальні засоби захисту"""

# data[].attributes.attachment_link.title
Індивідуальні засоби захисту

# data[].attributes.headline
Матеріали для моніторингу навчальної діяльності

# data[].attributes.subject
Матеріали для моніторингу навчальної діяльності

# data[].attributes.headline
020 Тестові завдання 

# data[].attributes.subject
020 Тестові завдання 

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Охорона праці і пожежна безпека

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Увага! Тестування редакція журналу "Охорона праці і пожежна безпека" проводила в 2012 році. Зараз його розміщено на сайті виключно для ознайомлення. Тому прохання - більше не надсилати нам відповіді на ці запитання. Аби завжди бути в курсі актуальних подій, акцій, конкурсів, слідкуйте за новинами на нашому порталі.

Переконайтеся, що ви передплатили журнал "Охорона праці і пожежна безпека" і вся необхідна інформація є під рукою!
Тест для перевірки знань І етап Номінація "Охорона праці" Уклав Дмитро Зеркалов Номінація "Пожежна безпека" Уклав Сергій Белобровін ІІ етап Номінація "Охорона праці"
3. Неповнолітніх можна залучати до нічних, надурочних робіт і робіт у вихідні дні в разі:
а) їхньої згоди;
б) згоди батьків;
в) вимоги працедавця;
г) у жодному разі не можна.
Уклав Дмитро Зеркалов Номінація "Пожежна безпека"
1. Чи має право суб'єкт господарювання не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планової перевірки в разі неодержання повідомлення про її здійснення:
а) так;
б) ні.

2. Чи допускається продовження строку здійснення планової перевірки:
а) так;
б) ні.

7. Яка періодичність проходження спеціального навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки посадових осіб підприємств, установ та організацій?
а) до початку виконання своїх обов'язків і періодично 1 раз на 3 роки;
б) до початку виконання своїх обов'язків і періодично 1 раз на рік;
в) до початку виконання своїх обов'язків і періодично щокварталу.
Уклав Сергій Белобровін ІІІ етап Номінація "Охорона праці" Уклав Владислав Волков
НОМІНАЦІЯ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА"
IV етап Номінація "Охорона праці" Уклав Василь Харченко Номінація "Пожежна безпека" Уклав Сергій Белобровін V етап
1. Хто приймає рішення про визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом?
- державний інспектор з нагляду за охороною праці, який контролює підприємство;
- керівник (власник) підприємства;
- комісія, що розслідує даний нещасний випадок.
2. Що повинен зробити член комісії із розслідування нещасного випадку, якщо він не згоден з висновками комісії? 3. Хто організовує розслідування, якщо факт нещасного випадку встановлено судом? 4. Які роботи вважаються верхолазними? 5. Якими основними засобами індивідуального захисту повинні користуватись працівники під час виконання робіт на висоті? 6. Які вимоги до працівників, які виконують верхолазні роботи?
- відмовитись підписувати акт розслідування;
- направити повідомлення про це в органи державного нагляду за охороною праці;
- підписати акт розслідування та надати окрему думку.
7. Як повинен діяти керівник робіт (підрозділу), який проводить інструктаж на робочому місці, якщо працівник, якого інструктують, не засвоїв інструктажу?
- державна адміністрація району, на території якого стався нещасний випадок;
- керівник (власник) підприємства, де стався нещасний випадок;
- територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку.
8. Хто несе відповідальність за достовірність інформації в державній статистичній звітності про стан травматизму?
- роботи, що виконуються безпосередньо з елементів конструкцій, обладнання або з монтажних пристосувань, робочих платформ підйомників і механізмів, у безопорному просторі на висоті 5 м і більше від поверхні ґрунту, перекриття або робочого настилу;
- всі роботи, що виконуються на висоті 10 м і більше від поверхні ґрунту;
- роботи, що виконуються на висоті 1,3 м і більше від поверхні робочого настилу.
Уклав Василь Харченко Номінація "Пожежна безпека" 1. У якому з перелічених випадків евакуаційні виходи повинні бути позначені світловими показниками з написом "Вихід" білого кольору на зеленому фоні?
- касками, спецодягом та спецвзуттям;
- запобіжними поясами ПЛ або ПБ;
- верхолазним спорядженням.
2. Які з перелічених приміщень не допускається розміщувати у житлових та громадських будівлях?
- працівники повинні бути не молодші 18 років, які пройшли: медичний огляд та не мають протипоказань; спеціальне навчання та перевірку знань з охорони праці на право виконання верхолазних робіт;
- працівники не молодші 23 років, які мають посвідчення на право виконання робіт на висоті;
- працівники, які мають стаж виконання робіт на висоті не менше 3 років/
3. Які терміни проведення повторного протипожежного інструктажу?
- відсторонити його від роботи;
- направити працівника на позачергове навчання та перевірку знань з питань охорони праці;
- проводити інструктаж працівника, поки він не засвоїть матеріал нормативних документів, за якими його інструктують.
4. Якщо шляхи евакуації не мають природного освітлення, то вони повинні (у рази наявності людей):
- інженер з охорони праці;
- працівник служби кадрів;
- роботодавець.
5. В якому випадку дозволяється проводити заходи з масовим перебуванням людей у приміщеннях, які мають лише один евакуаційний вихід?
- в приміщеннях громадських будівель, де можуть перебувати одночасно більше 100 осіб;
- в приміщеннях громадських будівель, де можуть перебувати одночасно більше 50 осіб;
- в приміщеннях громадських будівель, де можуть перебувати одночасно більше 25 осіб.
6. Які з перелічених працівників повинні проходити пожежно-технічний мінімум?
- офісні приміщення;
- приміщення для ПЕОМ;
- магазини та склади з наявністю товарів побутової хімії;
- складські приміщення будь якого призначення.
7. Обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна повинні бути визначені
- терміни погоджуються з пожежною охороною;
- щомісяця;
- щокварталу;
- раз на півроку;
- раз на рік.
8. В який термін може бути оскаржена постанова про застосування запобіжних заходів?
- постійно освітлюватися електричним світлом;
- освітлюватися електричним світлом з настанням сутінків;
- освітлюватися тільки за наявності резервного джерела електроживлення.
Уклав Сергій Белобровін VІ етап Номінація "Охорона праці" Уклав Василь Харченко Номінація "Пожежна безпека"
- при кількості людей до 25 осіб;
- при кількості людей до 50 осіб;
- при фактичній ширині не менше 3 метрів.

- маляри;
- працівники складського господарства, де зберігаються пожежонебезпечні матеріали;
- оператори ПЕОМ;
- всі відповіді вірні.
Уклав VІІ етап Уклав Василь Харченко Номінація "Пожежна безпека" Сергій Белобровін
- в посадових інструкціях;
- обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна не визначаються;
- у договорі оренди.

- протягом 5-ти робочих днів з дня її вручення;
- протягом 10-ти робочих днів з дня її вручення;
- протягом 15-ти робочих днів з дня її вручення.

5. Чи має право посадова особа державного нагляду (контролю) на здійснення перевірки без службового посвідчення?
- ні;
- так, якщо він має посвідчення (направлення) на здійснення заходу.

8. Чи допускається продовження строку здійснення планового заходу з державного нагляду (контролю)?
- так;
- ні.
Уклав Сергій Белобровін
1. На кого покладається забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій?
- на керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором;
- тільки на працівників, робота яких пов'язана з підвищеною пожежною небезпекою.

4. Що з переліченого обов'язково вказується в інструкції для працівників охорони (сторожів, вахтерів)?
- категорії приміщень і будівель щодо вибухопожежонебезпеки;
- список посадових осіб адміністрації, які викликаються у нічний час у разі пожежі;
- схема місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння.

5. Чи дозволяється замикати двері евакуаційних виходів?
- так лише на внутрішні запори, які легко відмикаються;
- так у будь-якому випадку;
- ні.

6. Яка мінімальна відстань встановлена від світильників з лампами розжарювання (100 Вт) до горючих матеріалів та предметів?
- 0,25 м;
- 0,5 м;
- 1 м;
- 1,5 м.

7. На якій відстані від пожежних гідрантів заборонено стоянку транспорту?
- 1 м;
- 2 м;
- 3 м;
- 4 м;
- 5 м.

Увага! Виконані тестові завдання обов'язково надсилайте із розбірливо заповненою анкетою учасника!

# data[].attributes.attachment_link.title
Тестування знань з охорони праці та пожежної безпеки

# data[].attributes.attachment_link.description
Увага! Тестування редакція журналу "Охорона праці і пожежна безпека" проводила в 2012 році. Зараз його розміщено на сайті виключно для ознайомлення. Тому прохання - більше не надсилати нам відповіді на ці запитання. Аби завжди бути в курсі актуальних подій, акцій, конкурсів, слідкуйте за новинами на нашому порталі.

# data[].attributes.headline
020 "Тести з дисципліни «Охорона  праці»/"

# data[].attributes.subject
020 "Тести з дисципліни «Охорона  праці»/"

# data[].attributes.attachment_link.title
Тести з дисципліни "Охорона праці"

# data[].attributes.headline
020 "Я.Ю. Агій, І.М. Лях ""ОХОРОНА ПРАЦІ У ГАЛУЗІ""Навчальний посібник"

# data[].attributes.subject
020 "Я.Ю. Агій, І.М. Лях ""ОХОРОНА ПРАЦІ У ГАЛУЗІ""Навчальний посібник"

# data[].attributes.headline
020 "Карпик С.М. Підсумкові тестові завдання з предмета ""Охорона праці"" "

# data[].attributes.subject
020 "Карпик С.М. Підсумкові тестові завдання з предмета ""Охорона праці"" "

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ДКРЖАВНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД

"ЧОРТКІВСЬКЕ ВИЩЕ ПРОФЕСІЙНЕ УЧИЛИЩЕ"

ПІДСУМКОВІ ТЕСТОВІ ЗАВДАННЯ

З ПРИДМЕТУ ОХОРОНА ПРАЦІ

Розділ 1: Правові та організаційні основи охорони праці

Розділ 2 "Безпека праці у галузі"

Розділ 3 "Основи пожежної безпеки"

Розділ 4. "Основи електробезпеки"

Розділ 5. ,,Основи гігієни праці та виробничої санітарії"

Розділ 6. ,,Надання першої допомоги при нещасних випадках "

Розробив викладач :Карпик С.М.

1. Скільки розділів вивчає предмет "охорона праці"

2. Яка тривалість робочого часу встановлена для працівників віком від 16 до 18 років ?

3. У разі зміни умов праці, що впливає на стан охорони праці, з працівником проводиться:

1. Цільовий інструктаж

3. Вступний інструктаж

4. З метою запобігання або зменшення впливу на працівника шкідливих і небезпечних виробничих чинників застосовують:

2. Мікроклімат виробничих приміщень;

4. Засоби колективного захисту та вентиляції.

5. Огороджувальні пристрої поділяються на:

1. Стаціонарні;

2. Змінні та переносні;

3. Відкидні чи розсувні;

4. Перераховані у відповідях 1,2,3.

6. Яка комфортна температура повітря навколишнього середовища для працездатної людини?

7. Як повинен себе поводити працівник під час аварії на виробництві?

8. Які знаки застосовують для попередження про ту чи іншу небезпеку?

9. При зміні технологічного процесу пожежної безпеки, використанні нових пожежонебезпечних матеріалів, при самозайманні та пожежах з працівниками проводиться:

1. Первинний інструктаж

2. Повторний інструктаж

3. Позаплановий інструктаж

10. Розрізняють такі види процесу горіння:

2. Вибух, спалах, займання, самозаймання, власне горіння;

3. Вибух, займання, тління, самозаймання, власне горіння;

11. Скільки ступенів вогнестійкості мають усі будови і споруди?

12. За яким номером можна визвати пожежну службу?

13. Які є види електроенергії?:

14. Яка першочергова допомога потерпілому ураженому електричним струмом, якщо він погано дихає або не дихає взагалі, в нього відсутній пульс, зіниці розширені?

1. Штучне дихання

2. Непрямий масаж серця

3. 1,2 відповіді

15. Чи можна закопувати в землю потерпілого при ураженні блискавкою чи електричним струмом?

16. До роботи з електрикою допускаються особи, які:

присвоєнням відповідної групи;

17. Засоби захисту: спецодяг, рукавиці, спецвзуття, захисні окуляри відносяться до

1. Колективних

2. Загальних

3. Індивідуальних

18. Відведення шкідливих виділень (надмірного тепла, вологи, пари, газів та пилу) з місць їх утворення здійснюється за допомогою

1. Місцевої витяжної вентиляції

2. Загальнообмінної вентиляції

3. Природної вентиляції

19. Мікроорганізми, бактерії, інфекційні захворювання - це шкідливі фактори виробничого середовища

2. Біологічні

20. Спеціальне віброзахисне взуття, рукавиці з м'якими надолонниками, пружнодемфіруючі прокладки та пластини для обхвату вібруючих рукояток та деталей - це

1. Засоби колективного захисту від вібрації

2. Засоби індивідуального захисту від вібрації

3. Заходи боротьби з вібрацією

21. Найефективніший спосіб штучного дихання

1. Потерпілому підняти руки за голову і опустити до грудної клітки

2. Вдувати повітря ,,рот в рот (ніс)" потерпілого (,,із легенів у легені")

3. Періодично натискати на грудну клітку потерпілого і відпускати

22. Перша допомога при закритому переломі

пошкодженою кінцівкою, піднімати або згинати її

2. Забезпечити спокій та нерухомість місця перелому

3. Не вживати ніяких заходів до приїзду лікаря

23. Настоянку йоду використовують

1. Для зупинки кровотечі

2. Для обробки навкруг ран, поранень на шкірі

3. Для обробки шкіри при опіках

24. За відсутністю у потерпілого після ураження електричним струмом дихання, серцебиття та інших ознак життя

1. Терміново приступити до оживлення потерпілого - штучного дихання і

непрямого масажу серця

2. Покласти його на сухе місце, забезпечити доступ свіжого повітря, піднести до

носа ватку, змочену нашатирним спиртом, розтерти і зігріти

спостерігати за появою дихання та пульсу

1. Вступний інструктаж із працівниками, новоприйнятими на роботу, проводить

1. Інженер з охорони праці

2. Працівник відділу кадрів

3. Юрисконсульт підприємства

2. Повторний інструктаж на робочому місці при виконанні робіт без підвищеної небезпеки проводиться

2. Один раз на півріччя

3. Хто розслідує і бере на облік нещасні випадки зі студентами у період практики на виробництві під керівництвом посадових осіб навчального закладу на відведеній для цієї мети ділянці

1. Підприємство

2. Навчальний заклад

3. Розслідуються органом управління освіти, беруться на облік навчальним закладом

4. До якої групи причин нещасних випадків на виробництві належить порушення трудової та виробничої дисципліни

2. Організаційні

3. Психофізіологічні

5. Шкідливими називаються виробничі чинники, вплив яких призводить

1. До захворювань або зниження працездатності

2. До травмувань

3. До матеріальних втрат

6. На роботах із підвищеною небезпекою робітники проходять навчання і перевірку знань з питань охорони праці

2. Кожні два роки

3. Кожні три роки

7. Які мікрокліматичні умови виробничих приміщень відносяться до оптимальних

1. T =16° c; відносна вологість 70-80%;

швидкість руху повітря 0,1-0,2 м/с

2. T =18-20° c; відносна вологість 40-60%;

руху повітря 0,1-0,2 м/с

3. T =20° c; відносна вологість 50-80%;

8. В який колір фарбують трубопроводи для транспортування повітря ?

1. Блакитний

9. Для гасіння електроустановок, що знаходяться під напругою, використовують вогнегасні речовини

1. Хімічну піну

3. Порошок, вуглекислоту

10. Вогнегасні речовини, що розбавляють горючі рідини або зменшують вміст кисню в зоні горіння, це

1. Вуглекислий газ, пара, вода

2. Простирадла, піни

3. Галоїдні вуглеводні

11. Вогнегасник вв-2

1. Хімічний пінний

2. Повітряно-пінний

3. Вуглекислотний

12. З метою пожежної безпеки під'їзди до будівель і водопостачання мають бути

1. Завжди вільними

2. По можливості вільними

3. Вільними в нічний час

13. Заряди електрики, що накопичуються на виробничому обладнанні, предметах побуту, на тілі чи одязі людини внаслідок контактного або індуктивного впливу - це

2. Статична електрика

3. Атмосферна електрика

14. Плями сірого або блідо-жовтого кольору у вигляді мозолі на поверхні шкіри в місцях контакту зі струмопровідними елементами, які безболісні й через деякий час зникають

1. Електроофтальмія

2. Електрометалізація шкіри

3. Електричні знаки

15. Для індивідуального захисту від статичної електрики використовують

1. Громовідводи

2. Занулення та заземлення

3. Спецвзуття з струмопровідною підошвою, антистатичні рукавички

16. Зі збільшенням сили струму, що проходить через тіло людини, ураження

1. Збільшується

2. Зменшується

3. Не змінюється

18. Засоби захисту: спецодяг, рукавиці, спецвзуття, захисні окуляри відносяться до

1. Колективних

2. Загальних

3. Індивідуальних

19. Наука, що вивчає вплив виробничого процесу та навколишнього середовища на організм працівників з метою розробки санітарно-гігієнічних та лікувально-профілактичних заходів, які спрямовані на створення найбільш сприятливих умов праці, забезпечення здоров'я та високого рівня працездатності людини - це

1. Гігієна праці

2. Виробнича санітарія

3. Фізіологія праці

20. Сукупність різних за силою і частотою звуків, що заважають сприйняттю необхідного для людини сигналів називають?

3. Іонізація;

21. Перша допомога при обморожуванні - відновити кровообіг і відігріти обморожену частину тіла, для чого треба

1. Розтерти снігом

2. Розтерти сухою шерстяною тканиною, накласти пов'язку з борною маззю, тепло вкрити потерпілого

3. Дати випити спирту, тепло вкрити

22. Яка потрібна перша допомога, якщо потерпілий не дихає і не має пульсу

1. Одягти кисневу маску

2 викликати лікаря і чекати на його приїзд

3. Робити штучне дихання і непрямий масаж серця

23. При середньому і тяжкому ступенях відмороження тканин

1. Роблять розтирання снігом

3. Тіло енергійно розтирають вовняною тканиною до почервоніння шкіри, дають

багато гарячого пиття, молоко з цукром. Якщо потерпілий слабо дихає, треба

розпочати штучне дихання

24. Кровотеча, ознаками якої є яскраво-червона кров, що витікає пульсуючим струменем - це

1. Венозна кровотеча

2. Артеріальна кровотеча

3. Капілярна кровотеча

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Карпик Сергій Миколайович

# data[].attributes.attachment_link.title
Підсумкові тестові завдання з придмету "охорона праці" для учнів ПТНЗ

# data[].attributes.attachment_link.description
ДКРЖАВНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД "ЧОРТКІВСЬКЕ ВИЩЕ ПРОФЕСІЙНЕ УЧИЛИЩЕ" ПІДСУМКОВІ ТЕСТОВІ ЗАВДАННЯ З ПРИДМЕТУ ОХОРОНА ПРАЦІ Розділ 1: Правові та організаційні основи охорони праці Розділ 2 "Безпека праці у галузі" Розділ 3 "Основи пожежної безпеки" Розділ 4. "Основи електробезпеки" Розділ 5. ,,Основи гігієни праці та виробничої санітарії" Розділ 6.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
П. 2.2. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів (Наказ Держнаглядохоронпраці від 09.01.98 № 4. Дата введення 20.02.1998)

Оперативне обслуговування електроустановок:

Комплекс робіт з:

- ведення необхідного режиму роботи електроустановок;

- проведення перемикань, оглядів обладнання;

- підготовки до проведення ремонту (підготовки робочого місця, допуску);

- технічного обслуговування обладнання, що передбачене виробничими інструкціями працівників

# data[].attributes.attachment_link.title
Моя професія - електрик

# data[].attributes.attachment_link.description
П. 2.2. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів (Наказ Держнаглядохоронпраці від 09.01.98 № 4.

# data[].attributes.headline
020 "Посібник з предмета технології: «Спецтехнологія» з професії «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування»"

# data[].attributes.subject
020 "Посібник з предмета технології: «Спецтехнологія» з професії «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування»"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Посібник з предмета технології "Спецтехнологія"

з професії "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування"

Викладач спецтехнології Лакуста Руслан Вячеславович

ПЕРЕДМОВА

Для промисловості нашої країни характерне якісне перетворення продуктивних сил. Успішно розв'язувати виникаючі проблеми можна тільки на базі передової техніки, яка живиться від сучасних електричних мереж, широким впровадженням прогресивних технологічних процесів і гнучких виробництв, що дають змогу швидко перебудовуватися на випуск нової продукції, яка дає найбільший економічний та соціальний ефект.

Подальший розвиток електроенергетики України вимагає від системи професійно-технічної освіти підвищувати вимоги до професійного і культурного рівнів підготовки кваліфікованих робітників, що відповідає вимогам науково-технічного процесу сучасного виробництва. Однак процес професійного навчання ускладнюється тим, що учням потрібно оволодіти більшим обсягом знань та умінь в ті ж самі терміни навчання. Тому традиційні засоби і методи не завжди дають змогу досягнути очікуваного результату.

З урахуванням психології навчання у нашому підручнику приділено особливу увагу питанням, що пов'язані з засвоєнням і закріпленням знань, умінь і навичок, активізації навчання, створенню систем безмашинного програмованого навчання. Це дозволить підвищити самостійність, активність і наочність навчання; дасть змогу кожному учневі обрати власний темп вивчення матеріалу залежно від теоретичної підготовки та індивідуальних особливостей.

Учень зможе уявити собі весь комплекс робіт по монтуванню тієї чи іншої електричної мережі або спосіб її прокладання в цілому, що зробить його навчання більш осмисленим і дасть змогу в будь-який момент повернутися до тої чи іншої теми.

У підручнику разом з конкретними методичними рекомендаціями щодо вивчення окремих тем вміщено письмові завдання програмованого навчання, що формує в учнів пізнавальну активність.

Розглянуті можливості комплексного використання засобів наочності в поєднанні з різними методами та методичними прийомами навчання враховують специфічні особливості викладання спеціальної технології в професійно-технічних навчальних закладах.

БУДОВА І МОНТАЖ ЕЛЕКТРОПРОВОДОК

1. Призначення і види електропроводок

Електропроводкою називається сукупність проводів і кабелів з кріпильними, підтримуючими, захисними конструкціями і деталями.

Електропроводки служать для передачі електроенергії до споживачів.

За способом виконання електропроводки поділяють на:

а) відкриті, що прокладаються по поверхні стіни, стелі, фермах. Така електропроводка може бути стаціонарною, пересувною і переносною;

б) сховані, тобто такі, що прокладаються в конструктивних елементах споруд і будівель (стінах, підлогах, перекриттях);

в) внутрішні, що прокладаються всередині приміщень. Вони можуть виконуватися відкритими і схованими;

г) зовнішні, які прокладаються по зовнішніх стінах будинків і споруд, між спорудами і будинками, під навісами, а також на опорах з прольотами до 25 м, на вулицях і дорогах.

При відкритій електропроводці проводи та кабелі прокладають на струнах, тросах, роликах, ізоляторах, у трубах, гнучких металевих рукавах, лотках, електротехнічних плінтусах тощо. У разі схованої електропроводки проводи і кабелі прокладають у трубах, гнучких металевих рукавах, коробах, замкнених каналах, порожнинах будівельних конструкцій, заштукатурених борознах, під штукатуркою, а також замоноличують у будівельні конструкції при їх виготовленні.

Ділянка електропроводки, що з'єднує зовнішню та внутрішню електропроводку, починаючи від ізоляторів, встановлених на швнішній стіні або покрівлі будинку до ввідних пристроїв, називається вводом від повітряної лінії (рис. 1).

Рис. 1. Будова вводу від повітряної лінії

Види електропроводки і способи прокладання проводів і кабелів залежно від характеристики навколишнього середовища

Таблиця 1.

Розгалуження від повітряної лінії до вводу у будинок при напрузі до 1000 В не є зовнішньою електропроводкою, а належить до повітряної лінії (ПЛ).

Монтують проводки за проектом, що є сукупністю схем, нанесе^ них на план будівлі із зазначенням розташування вводу, магістральних ліній, групових щитків, типів проводів та способів прокладання, типів вимикачів, арматури тощо. Схеми проводок виконують звичайно однолінійними з використанням стандартних умовних позначень.

Вид і спосіб прокладування проводів визначається характером навколишнього середовища відповідно до вимог Правил будови електроустаткування (ПБЕ), ( табл. 1).

Контрольні запитання

1. Що таке електропроводка?

2. Для чого служать електропроводки?

3. Як поділяються електропроводки за способом виконання?

4. Які бувають відкриті електропроводки?

5. Які бувають сховані електропроводки?

6. Що таке ввід від повітряної лінії?

7. В яких приміщеннях можна прокладати відкриті електропроводки?

8. В яких приміщеннях можна прокладати сховані електропроводки?

2. З'єднання й окінцювання проводів і кабелів

Для з'єднання й окінцювання жил проводів і кабелів використовується опресування, зварювання, паяння та спеціальні затискачі.

Місця розгалужень, з'єднань і окінцювань одно- і багатожильних проводів і кабелів ізолюють прогумованою або полівінілхлоридною стрічкою, а також поліетиленовими ковпачками. У вологих і сирих приміщеннях жили попередньо покривають лаком або технічним вазеліном. Місце вводу жили у наконечник ущільнюють липкою полівінілхлоридною або іншою ізоляційною стрічкою.

Безпосередньо приєднати алюмінієві жили проводів і кабелів до апаратів, приладів або електротехнічних виробів допускається тільки за наявності у них спеціальних затискачів. Для приєднання до затискачів приладів і апаратів мідних жил проводів перерізом до 2,5 мм ² опресовують наконечниками і облужують кільце. При перерізі жил від 4 до 10 мм ² їх опресовують трубчастими наконечниками або облужують кільце.

Наконечники і гільзи підбирають відповідно до перерізу та діаметра жил, а пуансони і матриці для інструментів, за допомогою яких виконують опресовку, - відповідно до діаметра гільз і трубчастої частини наконечника.

Провідники для контактного з'єднання і способи очищення їх поверхонь обирають залежно від способу виконання з'єднань. Наприклад, при окінцюванні чи з'єднанні секторних або сегментних жил їх заокруглюють спеціальним інструментом для того, щоб жила легко та щільно входила в трубчасту частину наконечника чи гільзи. При підготовці контактних кінців плоских проводів під зварювання проводять рихтування й обробку їх кромок.

Підготовка плоских проводів для болтового з'єднання може включати їх рихтування, фрезерування (за наявності раковин, вм'ятин поверхні), а також свердління отворів під болти.

Для забезпечення металевого контакту між провідниками їх контактні поверхні попередньо прочищають змиванням, хімічним розчиненням, механічним очищенням стальними щітками або щітками з кардострічки.

Під час зварювання або паяння контактні поверхні від окислення захищають флюсами, а при з'єднанні опресуванням, скручуванням болтами - контактними мастилами (пастами). Останнім часом як захисні контактні мастила використовують технічний вазелін, кварцо-вазелінову пасту, мастило ЦИАТИМ-221 та інші.

Рис. 2. Способи опресування алюмінієвих і мідних жил

Спосіб з'єднання жил опресуванням найбільш поширений і найменш трудомісткий. Його використовують для з'єднання проводів і кабелів з мідними й алюмінієвими жилами всіх перерізів, а також окінцювання проводів і кабелів.

Опресування - це з'єднання провідної жили з наконечником або гільзою внаслідок спільної деформації яка створюється за допомогою формоутворюючого інструмента.

Опресування алюмінієвих і мідних жил виконують способами місцевого втискання (рис. 2, а), об'ємного втискання (рис. 2, б) та комбінованим, тобто обома попередніми способами разом (рис. 2, в).

Під час опресування жил місцевим втисканням

При опресуванні жил об'ємним способом великий тиск і відповідно добрий електричний контакт створюється по всій поверхні обтискання.

Під час опресування жил комбінованим способом електричний контакт поліпшується внаслідок додаткового створення великого тиску в місці втискання зуба пуансона.

При з'єднанні багатожильних мідних проводів перерізом до 10 мм 2 перед опресуванням знімають з кінців жил ізоляцію, зачищають їх до блиску і накладають одна на одну, обгортають мідною або латунною стрічкою шириною 18-20 мм і товщиною 0,2- 0,3 мм й обтискають ручними кліщами типу ПК-2. З'єднання одножильних мідних проводів опресуванням у тонкій стрічці показано на рис. 3. З'єднання багатожильних мідних проводів і кабелів проводять за тією ж технологією, але замість

Окінцювання проводів для приєднання до затискачів електроприймачів при перерізі одножильних проводів до 10 мм ², а багатожильних до 2,5 мм 2 здійснюється простим зачищенням кінця жили під пестик (рис. 4, а). Кінець жили вводять під затискач або попередньо згинають у вигляді кільця за годинниковою стрілкою (рис. 4, б). Кінець багатожильного проводу перед цим обов'язково скручують і пропаюють. В окремих випадках всередину кільця встановлюють пістон (рис. 4, в). Жили перерізом понад 10 мм ² окінцьовують напресованими наконечниками (рис. 4, г). алюмінієвих жил опресуванням використовують такі ж інструменти і технологію, що і для мідних жил. При цьому з'єднувальна гільза або наконечник перед введенням у нього жил повинен бути обов'язково заповнений цинко-вазеліновою або кварцо-вазеліновою пастою, щоб запобігти окисленню місця з'єднання.

Електрозварювання змінним струмом методом контактного розігрівання (бездугове зварювання) використовують для з'єднання та розгалуження алюмінієвих одножильних проводів перерізом 2,5-10 мм ². Газове зварювання використовують для з'єднання і розгалуження одно- і багатожильних проводів і кабелів перерізом 16-120 мм ². Зварювання алюмінієвих жил з мідним перерізом 2,5-4 мм 2 виконують так само як і зварювання алюмінієвих жил.

З'єднання алюмінієвих жил з алюмінієвими проводять у такій послідовності:

1) знімають ізоляцію спеціальними пристроями або ножем довжиною 25-30 мм;

2) зачищають жили до металічного блиску і скручують;

Рис. 4. Окінцювання жил проводів: а - пестиком; б - колечком;

в - пістоном; г - напресованим наконечником

3) змазують кінці скручених жил на відстані 5-6 мм від їх торців шаром флюсу ВАМИ, не допускаючи його попадання на ізоляцію;

4) розміщують жили вертикально і затискають їх у тримачі;

5) притискають до жил вугільний електрод і тримають його до розплавлення алюмінію й утворення зварної кульки;

6) вимикають зварювальний апарат не відриваючи електрод, щоб запобігти розбризкуванню розплавленого металу;

7) усувають залишки флюсу та шлаків, промивають місце зварювання бензином і покривають вологостійким лаком;

8) ізолюють місце зварювання ізоляційною стрічкою або одягають ковпачки.

При з'єднанні алюмінієвих жил з мідними знімають ізоляцію з кінців алюмінієвої жили на відстані 60 мм, а з кінця мідної - на відстань 20-30 мм. Скручують зачищені жили так, щоб на мідну жилу були навиті три-чотири витки алюмінієвої жили. Далі операції виконують так, як зазначено вище.

Наконечники при окінцюванні алюмінієвих жил можна зварювати з жилою напівавтоматично або аргонодуговим ручним зварюванням неплавким (вольфрамовим) електродом. Для захисту зварювальної ванни від кисню використовують інертний газ - аргон. Зварювання проводять з використанням присаджувального дроту з алюмінієвого сплаву.

Пропан-кисневе зварювання використовують для з'єднання і відгалуження алюмінієвих жил перерізом до 35 мм ². З'єднання, відгалуження й окінцювання алюмінієвих жил перерізом 50-240 мм 2 і 300 - 1500 мм ² виконують у сталевих формах.

Пайказ'єднань і розгалужень мідних і алюмінієвих проводів, а також напайка на них наконечників здійснюється за будь-яких перерізах жил. Цей спосіб дуже поширений. З'єднання мідних багатожильних проводів паянням відбувається за допомогою мідних гільз та олов'яно-свинцевого припою ПОС-30.

Мідні жили перерізом до 10 мм ² можна з'єднати скручуванням (рис. 3.5) з подальшим паянням. Перед паянням кінці жил очищують від окису. Розплавлення припою здійснюється полум'ям паяльної лампи. Для кращого схоплення припою використовують флюси - каніфоль або паяльну пасту.

Для з'єднання паянням алюмінієвих одножильних проводів перерізом до 10 мм ² використовують спеціальні припої А, Б і "Мосенерго".

Рис. 5. З'єднання мідних жил зкручуванням: а - одножильних;

б - багатожильних

Ці припої містять цинк і алюміній та мають різні температури плавлення. Зачищають кінці жил, з'єднують їх скручуванням, утворюючи в місці їх дотикання жолобок. З'єднання нагрівають паяльною лампою, припой плавлячись облужує і заливає жолобок. При паянні багатожильних алюмінієвих проводів попередньо облужують всі жилки. Після паяння, місця з'єднань або окінцювань ретельно прочищають, покривають лаком та ізоляційною стрічкою. За допомогою паяння можна з'єднати мідні жили з алюмінієвими. Для цього використовують припої для алюмінію і попередньо обслужують кінці мідних жил припоєм ПОС-60.

Болтові (гвинтові) затискачі. З'єднання, розгалуження і приєднання алюмінієвих жил проводів і кабелів виконують також механічним способом за допомогою затискачів.

Таке з'єднання використовують для приєднання алюмінієвих і мідних жил до виводів електроустаткування, а також окінцювання цих жил перерізом 25-120 мм ² способом закручування в кільце для приєднання до гвинтових затискачів.

З'єднання мідних проводів світильників з алюмінієвими проводами мережі виконують з допомогою люстрових затискачів. У затискачах з рознімним пластмасовим корпусом виконують розгалуження від магістральної мережі без її розрізання.

Під час приєднання одножильних проводів до гвинтових затискачів слід дотримуватися таких правил:

1) гвинтові затискачі повинні мати обмежувальну шайбу-зі-рочку, яка б запобігала витисканню жили і антикорозійне покриття;

2) для зачищення жил користуються кварцо-вазеліновою пастою, технічним нейтральним вазеліном або скляною шкіркою чи наждачним папером.

Контрольні запитання

1. Як з'єднують та окінцьовують проводи і кабелі?

2. Що такс опресування проводів?

3. Як виконують опресування проводів?

4. Як виконують окінцювання одножильних проводів перерізом

5. В яких випадках використовують електрозварювання для з'єднання та розгалуження проводів і кабелів?

6. В якій послідовності виконують з'єднання алюмінієвих жил з алюмінієвими?

7. Як виконують з'єднання алюмінієвих жил з мідними?

8. В яких випадках використовують пайки проводів?

9. Яка технологія виконання паяння жил проводів ?

10. В яких випадках використовують болтове з'єднання проводів і кабелів?

3. Вимоги до електропроводок та їх монтажу

Технічна документація. Робоча документація, що надходить з електромонтажної організації повинна бути виконана відповідно до вимог ПБЕ, Державних стандартів системи проектної документації для будівництва (Держст, СПДБ) та Інструкцій про склад і оформлення електротехнічної робочої документації для промислового будівництва (ВСН-381-85).

Робочі креслення орієнтуються на індивідуальну заготовку елементів цехових електромереж. У них має бути вказано зв'язок з основними осями будинків або головними осями технологічного устаткуванням доданий спільний кабельний та трубний журнали, а також трубозаготівельна відомість.

Для об'єктів, на яких переважає розводка одиничних труб і непередбачено комплектування їх у трубні блоки, спільний кабельний і трубний журнали, а також трубозаготівельна відомість не додаються.

На кресленнях розміщення електроустаткування і проведення електромереж має бути показаний зв'язок електроустаткування та електричних мереж до координаційних сіток і позначок трас.

У виробничих приміщеннях для всіх випадків, якщо цьому не перешкоджають умови роботи вантажопідйомних механізмів або особливості технології виробництва, слід надавати перевагу верхнім розводкам електричних мереж на лотках і в коробах, з підходом до електроприймачів зверху без прокладання в підлогу.

Робочі креслення шинопроводів повинні містити розрізи й типові кріплення конструкцій, які виготовляють на заводах, а в разі використання нетипових конструкцій - їх робочі креслення. При проходженні траси шинопроводів у кількох площинах додатково розробляють аксонометричні креслення ліній шинопроводів з даними про тип секцій, що використовуються.

З'єднання і розгалуження. З'єднання і розгалуження проводів і кабелів розміщують у доступних для контролю місцях. Під час прокладання проводів і кабелів у глухих коробах, трубах і гнучких металічних рукавах з'єднання і розгалуження виконують у з'єднувальних і розгалужувальних коробках, а при прокладанні на ізолюючих опорах - безпосередньо біля ізоляторів, кліц, або на них, а також на роликах.

Всередині коробів зі знімальними кришками і на лотках допускаєте ся виконувати з'єднання і розгалуження проводів у спеціальних затискачах з ізолюючими оболонками, які забезпечують неперервність ізоляції.

Місця з'єднання і розгалуження проводів і кабелів не повинні зазнавати механічних напруг і дій, мають мати ізоляцію, рівнозначну ізоляції суцільних жил.

Найменші перерізи струмопровідних жил проводів і кабелів при монтажі електропроводок наведені в табл. 2.

Найменші перерізи струмопровідних жил проводів

і кабелів у електропроводках

Таблиця 2.

Паралельне прокладання проводів і кабелів поблизу трубопроводів. Відстань до трубопроводів від відкрито прокладених проводів і кабелів всередині приміщень, а також від коробів при схованому прокладанні проводів повинна бути не меншою 100 мм, а до трубопроводів з гарячими рідинами і газами - не меншою 400 мм. За наявності гарячих трубопроводів проводи і кабелі захищають від впливу високої температури або прокладають проводи з захисним покриттям.

Перетин з трубопроводами відкрито прокладених захищених і незахищених проводів виконують на відстані не менше 50 мм, а з трубопроводами із горючими рідинами й газами - не менше 100 мм. Крім цього проводи в місцях перетину прокладають в борознах, трубах і коробах.

Спосіб прокладання. При відкритому прокладанні проводів і кабелів слід враховувати архітектурні лінії приміщення (карнизів, плінтусів, виступаючих кутів тощо). Радіуси згинання проводів і кабелів повинні бути не меншими ніж ті, що наведені в табл. 3.

Найменші радіуси згину проводів і кабелів з зовнішнім діаметром D

Таблиця 3.

Висота прокладання проводів і кабелів від рівня підлоги не нормується.

Кріплення електропроводок. Скоби для закріплення проводів, кабелів і труб, що прокладаються безпосередньо по основах, встановлюють на прямолінійних ділянках і поворотах траси на рівних відстанях один від одного, розміщуючи перпендикулярно до осьової лінії проводів.

При кріпленні незахищених проводів металевими бандажами і скобами між ними встановлюють ізоляційні прокладки.

Дюбелі, що використовуються для кріплення проводок, електроустановочних виробів вибирають і закріплюють до основи згідно з інструкцією.

Всі кріплення із чорних металів повинні мати захисне антикорозійне покриття.

Проходи через стіни та перекриття. При переході через негорючі стіни і міжповерхові перекриття неброньовані кабелі, захищені та незахищені проводи закладають у відрізки пластмасових труб, а при проході через горючі - у відрізки сталевих труб.

Відкриті проходи кабелів і проходів через зовнішні стіни або через стіни між опалювальними і неопалювальними приміщеннями, а також через внутрішні стіни сирих, особливо сирих, приміщень і приміщень з хімічно активним середовищем після прокладання електропроводок слід ущільнити легкознімальними матеріалами (мінеральною ватою, шлаковатою); в приміщення з нормальним середовищем ущільнення не потрібне.

Послідовність технологічних операцій при монтажі електропроводок.

Монтаж електропроводок потрібно виконувати в такій послідовності:

1) розмітка місць установки освітлювального або силового електроустаткування (світильників, штепсельних розеток, вимикачів, групових щитків, пускової апаратури);

2) розмітка траси прокладання проводів, проходів через стіни і перекриття та місць кріплення проводів і кабелів;

3) пробивні роботи (борозни і проходи повинні бути виконані у процесі будівельних робіт);

4) установка ізолюючих опор, натяжних і підтримуючих конструкцій або прокладка труб;

5) заготовка електропроводок (виконується в МЕЗ);

6) транспортування заготовлених електропроводок до зони монтажу;

7) прокладання проводів або кабелів;

8) установка електроприймачів і розподільних пунктів;

9) окінцювання проводів і кабелів та приєднання їх до затискачів апаратів;

10) перевірка і здача в експлуатацію електропроводок.

Контрольні запитання

1. Якою технічною документацією користуються при монтуванні електропроводок?

2. Які вимоги ставляться до виконання з'єднань та розгалужень в електропроводках?

3. Як прокладають електропроводки?

4. Як прикріплюють електропроводки?

5. Як виконують проходи через стіни і перекриття при монтуванні електропроводок?

6. Яка послідовність технологічних операцій при монтуванні електропроводок?

4. Електропроводка на ізолюючих опорах

До електропроводок на ізолюючих опорах належить проводка на роликах, ізоляторах, кліцах та шнурова проводка.

Прокладання проводів на ізолюючих опорах конструктивно просте, однак порівняно рідко використовуються, що пов'язано з недовговічністю і неможливістю широкого застосування індустріальних методів монтажу.

Для монтажу відкритої проводки на ізолюючих опорах використовують голі, а найчастіше ізольовані проводи ПР, АР, В, АПВ, ПРВ, АПРВ тощо, які прокладають на ізоляторах армованих гаками, штирями, якорями або напівякорями.

Шнурову проводку виконують проводом ПРД на роликах. Вона використовується тільки для монтування освітлювальних мереж у сухих і опалювальних приміщеннях при напрузі до 220 В, на будівництвах у сільській місцевості, тимчасових будинках.

Ролики закріплюють шурупами, вкручують безпосередньо до основи за допомогою дюбелів або приклеюванням.

У місцях розгалужень, на кінцевих і кутових роликах, у проходах, при обходах балок або карнізів проводи прив'язують до роликів тонким шпагатом.

Ділянки шнурової проводки заготовляють в МЕЗ. Це повністю закінчені монтажні вузли з виконаними з'єднаннями і розгалуженнями проводів, приєднаними до проводки ламповими патронами, вимикачами і штепсельними розетками. На місці монтажу ділянки готової проводки навішують і закріплюють на роликах, окремі ділянки закріплюють між собою і підключають до групових щитків.

Проводка на роликах. Проводку на роликах використовують переважно в існуючих будівлях, а також для споруджуваних невеликих житлових будинків. У нових великих культурно-побутових, адміністративних будівлях проводку на роликах не використовують.

Для відкритих проводок на роликах при монтуванні освітлювальних і силових мереж використовують проводи марок АПВ і АПР.

При паралельному прокладанні на роликах декількох проводів використовують стальні планки і скоби. Планки прикріплюють одним або двома шурупами: на дерев'яних основах - вкручують в нього, на цегляних і бетонних - за допомогою дюбелів або приклеюванням.

Відстань між роликами в ряді не повинна перевищувати 80 см, а між сусідніми проводами - не менше 35 мм. Висота прокладання над підлогою не менше 2,5 м. Від стелі та від суміжньої стіни ролики кріплять на відстані, що дорівнює 1,5 - 2-кратній висоті ролика.

Проводка на ізоляторах. Для проводок на ізоляторах використовують проводи тих же марок, що і для проводки на роликах або кліцах, тобто АПВ і АР.

Армовані ізолятори кріплять на розміченій трасі до будівельних конструкцій одним зі способів, зображених на рис. 6.

Ізолятори встановлюють на гаках, штирях і якорях за допомогою пенькового волокна, просоченого оліфою з тертим суриком. Для кріплення гаків і якорів з насадженими на них ізоляторами в дерев'яних конструкціях попередньо просвердлюють у місці їх установлення отвори діаметром на 5-6 мм меншим діаметра нарізки хвостової частини якоря чи гака. Гак і якір повинні бути вкручені в дерево всією своєю хвостовою частиною. Ізолятори,

Рис. 7. Способи кріплення проводів при відкритому їх прокладанні на

ізоляторах:

г - прокладання проводів по стіні; д - прокладання проводів по стелі

закріплені на штирях, монтують на скобах. Отвори для скоб вирубують у вигляді квадратних гнізд зі стороною квадрата, що дорівнює подвійній ширині лапи скоби, а глибина гнізда повинна дорівнювати 1/3 довжини лапи, але бути не меншою 50 мм. Для закріплення кріпильних деталей використовують розчин, який складається з однієї частини цементу, що розширюється при затвердінні, і двох частин піску. Для прискорення схоплення до розчину додають рідке скло із розрахунку 1 л на відро розчину. На проміжних ізоляторах провід прив'язують на шийках або головках, на кутових - тільки на шийках. Перед змащуванням хвостові частини гаків, якорів і лапи скоб очищають від бруду і мастила, а отвори - від сміття, і змочують водою. Вставлені в отвори гаки, якорі та скоби забивають цементним розчином.

Контрольні запитання

1. Які види електропроводки на ізолюючих опорах ви знаєте?

2. Якими проводами виконують проводку на ізолюючих опорах?

3. Де використовують шнурову проводку?

4. Де використовують проводку на роликах?

5. Як ролики прикріплюють до будівельних основ?

6. Як встановлюють ізолятори на будівельні конструкції?

7. Як монтують проводи на ізоляторах?

5. Відкриті та сховані електропроводки плоскими проводами

Електропроводки плоскими проводами використовують у групових лініях освітлення житлових і громадських будівель, а також службових і допоміжних приміщеннях промислових підприємств.

Плоскі проводи марок АПВ, АПН прокладають як схованими під шаром штукатурки або всередині стін та перекриттів (без використання будь-яких захисних оболонок), так і відкритими по поверхнях стін та стель в сухих і вологих, опалювальних і неопалювальних приміщеннях (у тому числі в кухнях, на сходових клітках, підвалах). У санвузлах використовується тільки схована проводка.

Електропроводки плоскими проводами забороняється виконувати при відкритому прокладанні у пожежонебезпечних приміщеннях і на горищах, при відкритому та схованому прокладанні у вибухонебезпечних, особливо сирих приміщеннях та в приміщеннях з хімічно активним середовищем, а також у дитячих і лікувальних закладах, клубах, спортивних спорудах.

При відкритому прокладанні по стінах і стелях слід дотримуватися архітектурних ліній приміщень, прокладаючи провід на відстані не менше 20 мм від карнизів, виступаючих декоративних елементів. У приміщеннях, обклеєних шпалерами, верхній горизонтальний провід прокладають вище від шпалер.

При схованій проводці горизонтально по стінах проводи укладають паралельно до ліній карнизів на відстані 100-200 мм від стелі або 50-100 мм від карниза; спуски до вимикачів, штепсельних розеток або світильників виконують вертикально по виску. В перекриттях (під плитою перекриття, в щілинах, пустотах і т. д.) допустиме прокладання по найкоротшій відстані.

У вологих приміщеннях (кухні, ванн) довжину проводки слід намагатися максимально скоротити, розміщуючи проводку і вимикачі поза цими приміщеннями. При паралельному прокладанні проводів як сховано, так і відкрито, відстань між проводами приймають за 3-5 мм.

При відкритій прокладці провід прикріплюють до опорної площини приклеюванням, цвяхами або скобами. Його прибивають до опорної конструкції по середній лінії розділювальної плівки провода з відстанню між точками кріплення 120-200 мм з діаметром цвяха від 1,4 до 3 мм.

За схованого прокладання плоских проводів кріплення цвяхами не допускається, воно здійснюється "приморожуванням" проводу алебастровим розчином в кількох місцях по довжині траси.

Згинаючи сховано прокладений провід, в місці згину на довжині 40-60 мм вирізують роздільну плівку, стежачи за тим, щоб не пошкодити ізоляцію жил, одну жилу згинають під потрібним кутом, а іншу - відводять всередину кута і згинають, не допускаючи доторкання жил між собою. При відкритому прокладанні допускається зближення жил, тому під час згинання проводу досить плівку розрізати в місці згину, щоб полегшити згинання.

Прокладати плоскі проводи пакетами або пучками заборонено.

Проходи відкрито прокладених проводів через стіни, перегородки та перекриття виконують в Гумових напівтвердих трубах з окінцьованими на їх виході фарфоровими або пластмасовими втулками. Виходи сховано прокладених проводів на поверхню стін окінцьовують фарфоровими або пластмасовими втулками чи воронками. Використовуючи трижильні проводи для спусків до вимикачів в освітлювальних мережах у різні фази, включають жили, розділені між собою роздільною плівкою.

З'єднання і розгалуження плоских проводів, що прокладають сховано, виконують у розгалужувальних коробках і в коробках вимикачів, штепсельних розеток і світильників за допомогою затискачів, опресування, паяння або зварювання. При відкритій прокладці проводів використовують малогабаритні пластмасові коробки без дерев'яних розеток. Для схованої прокладки використовують пластмасові або металеві розгалужувальні коробки і коробки для встановлення вимикачів і штепсельних розеток, вставляючи їх в стіну або перекриття. Внутрішню поверхню металевих коробок покривають ізоляційним лаком або обкладають електрокартоном; у місцях вводу в них проводів установлюють втулки з ізоляційного матеріалу.

Приєднуючи кінці проводів до затискачів вимикачів, щитків і т. д., розділювальну плівку слід вирізувати лише на ділянці, необхідній для виконання підключення. В місцях з'єднання проводів та приєднання їх до світильників і вимикачів залишають запас про-мода не менше 50 мм.

Під час стендової заготовки електропроводок на місці монтажу виконують роботи тільки по укладанню та кріпленню проводів, установці і кріпленню коробок, штепсельних розеток та інших установочних виробів.

Контрольні запитання

1. Де використовується електропроводка плоскими проводами?

2. Якими інструментами обробляють плоскі проводи?

3. Як виконують з'єднання та розгалуження плоских проводів?

4. Де прокладають траси проводок плоскими проводами?

5. Як прокладають сховані проводки плоскими проводами по горючих поверхнях?

6. Як прикріплюють плоскі проводи?

7. Які марки проводів використовують для схованого прокладання?

6. Тросові електропроводки

Тросовими електропроводками називаються відкриті електропроводки, виконані спеціальними тросовими проводами або ізольованими та захищеними проводами і кабелями, прикріпленими до стального троса.

Тросову проводку використовують у приміщеннях промислових підприємств зі складною конструкцією будівельної частини, де через наявність великої кількості різних трубопроводів, колон, ферм і балок важко виконати проводку іншого типу.

Тросові електропроводки монтують з найбільшим ступенем індустріалізації в дві стадії. Це найдешевші електропроводки і вони мають обмежене число кріплень на одиницю довжини. Тросові електропроводки монтують у приміщеннях з будь-яким середовищем, обираючи проводи і кабелі для цього середовища.

Залежно від умов прокладання, кріплення ліній і місць встановлення світильників використовують три варіанти попереднього заготовлення тросових проводок:

1) заготовляють на всю проектну довжину лінії несучий трос із закріпленими на ньому проводами і кабелями або тросовими проводами з натяжним пристроєм, кінцевими петлями, відгалужу-вальними коробками та приєднаною освітлювальною арматурою (без скла);

2) виконують те ж саме, крім приєднання освітлювальної арматури;

3) те ж саме, що й у першому варіанті, але постачається секціями з подальшим з'єднанням секцій на об'єкті монтажу.

Для влаштування тросових проводок використовують спеціальні проводи з ґумовою ізоляцією і полівінілхлоридного пластифікату з несучим тросом (АРТ, АВТ, АВТВ) чи з підсиленим несучим тросом (АВТУ, АВТВУ). Крім звичайних, застосовують також ізольовані проводи АПР (ПР), АПВ (ПВ) або легкі неброньовані кабелі АВРГ (ВРГ), АВВГ (ВВГ), АНРГ (НРГ), з трьома - чотирма струмопровідними жилами перерізом до 16 мм ².

Тросову проводку заготовляють в МЕЗ індустріальними методами. В майстерні відрізок троса або дроту відповідної довжини натягують між двома опорами на висоті 1-1,5 м від підлоги. На закріпленому таким чином тросі підвішують проводи, монтують освітлювальну арматуру і приєднують розгалуження від лінії до затискачів світильників. На одному кінці троса закріплюють гак, а на іншому - гак з натяжною гайкою, необхідний для регулювання натягу троса при закріпленні його в цеху. Заготовлену в майстерні лінію тросової проводки змотують в бухту і транспортують на місце монтажу. За допомогою блоків і напрямляючих її піднімають уверх і закріпляють. Перед установленням на проектну висоту встановлюють кінцеві та проміжні деталі й підвіски для кріплення несучого троса, підтримуючих конструкцій і кронштейнів для світильників та інших апаратів. Потім піднімають електропроводку на проектне місце, закріплюють трос одним кінцем за анкерну конструкцію, з'єднують його з проміжними підвісками, попередньо натягують і насаджують на другий анкерний гак. Натягування виконують вручну при прогонах до 15 м, а при більших прогонах - лебідкою. Після цього остаточно натягують несучий трос і всі металеві деталі лінії та під'єднують лінію до джерела живлення (рис. 8.). Натягнений до встановленої стрілки провисання несучий трос остаточно закріплюють на всіх проміжних точках до підвісок і розтяжок. Стріла провисання повинна становити 100-150 мм для прогону 6 мі 200-250 мм для прогону 12 м.

Несучий трос заземлюють у двох точках на кінцях лінії. Усі оголені частини троса, натяжні пристрої, тросові затискачі, анкери, вертикальні підвіски, відтяжки змащують технічним вазеліном.

Рис. 8. Схема монтажу готової тросової проводки

Для монтажу тросової проводки на першому етапі встановлюють на стінах і конструкціях будівлі гаки для підвішування троса. При відстані між опорами, що перевищує 12 м, трос додатково підвішують до балок або ферм будівлі. У виробничих приміщеннях з нормальним середовищем допускається використання троса в якості нульового робочого проводу в груповій мережі освітлення системи з заземленою нейтраллю, якщо трос не перебуває в безпосередній близькості від частин будинків або конструкцій, що горять.

Контрольні запитання

1. Які марки проводів і кабелів використовують для тросових проводок?

2. В якій послідовності виконують монтаж тросових проводок у сучасному електромонтажному виробництві?

3. Як прикріплюють тросові електропроводки?

4. Для чого служать і як виконують підвіски і відтяжки?

5. Як прикріплюють кінці тросових проводок до будівельних основ?

6. Як прикріплюють проводи і кабелі до тросів?

7. Які елементи тросових проводок слід заземлювати?

8. Як підвішують і приєднують до тросових проводок світильники?

7. Електропроводки, що прокладаються по станинах машин

Проводка по станинах машин виконується проводами марок АПР, ПРГ, ПГВ, АПВ, ПМВ, МВГ, ЛПРГС в стальних водогазонепроникних і тонкостінних трубах, безпосередньо в каналах станин, металевих і прогумованих рукавах або полівінілхлоридних трубах. Переважно використовують проводи з полівінілхлоридною ізоляцією як найбільш стійкої відносно дії мастила, гасу й емульсій. Проводку до рухомих частин машин, верстатів здійснюють гнучкими проводами в прогумованих або металевих рукавах. Переходи з рухомих панелей керування виконують джгутами гнучких проводів із запасом у вигляді петлі. Одночасно з затягуванням проводів в труби або рукави, а також при в'язанні джгутів закладають 8-10% резервних проводів від кількості затягнених жил. Труби, рукави і джгути прикріплюють до станин скобами через кожні 800-1000 мм для труб і 500-700 мм для рукавів і джгутів. Кріплення також слід виконувати у кінці проводки, у вході до апаратів та біля розпаювальних коробок. З'єднання і розгалуження проводів виконують у розпаювальних коробках або клемних шафах. Всередині труб чи рукавів з'єднання проводів заборонено.

Монтаж трубопроводів і рукавів по станинах виконують з використанням ущільнюючих прокладок, стійких до дії мастил й емульсії, а різьбові з'єднання ущільнюють шляхом змащування різьби суриком або олійною фарбою.

Живлення рухомих вузлів верстатів при великих і частих переміщеннях здійснюється через пристрої з ковзаючими контактами-тролеями, контактними кільцями тощо.

Шини тролейних пристроїв закріплюють через певні проміжки на ізоляторах. Якщо в якості тролеїв використовують спеціальний тролейний провід, то його прикріплюють тільки на кінцях. Щітки надійно закріплюють у щіткодержачах струмознімача. Незалежно від конструкції тролейного пристрою тролеї на станинах розміщують по можливості в горизонтальній, а траверси - у вертикальній площинах, у захищених місцях або закривають кожухом, який знизу має щілину для струмознімача. Струмознімний пристрій складається з нерухомо закріплених щіткодержачів.

Контрольні запитання

1. Якими проводами виконуються монтаж проводки по станинах машин?

2. Як здійснюють проводку до рухомих частин верстатів?

3. Як виконують кріплення проводів до станин машин?

4. Як забезпечити живлення рухомих вузлів верстатів?

5. Як виконують з'єднання та розгалуження проводів?

8. Електропроводка на лотках

Лотки служать для прокладання силових і освітлювальних проводок, виконаних незахищеними проводами і неброньованими кабелями з ґумовою і пластмасовою ізоляцією.

Порівняно з іншими видами проводок проводка в лотках потребує значно менших трудових витрат, зменшується витрата металу, максимально індустріалізується монтаж, що дає змогу прокладати лише готові вузли, виготовлені у МЕЗ, скоротити строки монтажу, підвищити якість робіт завдяки виготовленню деталей в умовах МЕЗ, спростити заміну й додавання проводів, створити кращі умови для експлуатації електропроводок, а за необхідності замінити не тільки проводи, а й цілі траси.

Прокладання електропроводок на лотках допускається в сухих, сирих, жарких, а також пожежонебезпечних приміщеннях, де за чинними правилами електропроводка в стальних трубах не обов'язкова.

У лотках допускається відкрите прокладання проводів і кабелів з негорючою захисною оболонкою, наприклад, проводи АПР, АПРВ, АН, АПВ, АПП, АПРТО та кабелі АНРГ, АВРГ, АСРГ, АВВГ, АПВГ тощо.

До номенклатури лотків входять готові до складання елементи, що забезпечують утворення траси з необхідними поворотами і; розгалуженнями в горизонтальній та вертикальній площинах: прямі й кутові секції, з'єднувачі секцій, притискачі, підвіски, тримачі.

Прямі секції (рис. 9, а, б) призначені для складання лотків певної довжини. З'єднання секцій виконують стандартними нарізними кріпильними виробами.

Шарнірний з'єднувач (рис. 9, в) застосовують для з'єднання під кутом 0-90° прямих секцій будь-якого типу у вертикальній площині, а також прямих секцій НЛ-2П та НЛ10-П у горизонтальній площині.

Перехідний з'єднувач (рис. 9, б, г) призначений для з'єднування прямих секцій шириною 200 і 400 мм та повороту лотків у горизонтальній площині на кут до 90°. Поворот виконують вигинанням з'єднувача по лінії на бокових стінах.

Кутову секцію (рис. 9, д) застосовують для оформлення кутів при поворотах траси та її розгалуження в горизонтальній площині.

Рис. 9. Елементи лотків

Підвіску (рис. 9, є) використовують для кріплення прямих секцій за допомогою перфорованої смуги, дроту або троса до стелі.

Притискач (рис. 9, є) призначений для кріплення прямих секцій лотків до будівельних конструкцій, а тримач (рис. 9, ж) - для встановлення нагрівостійких перегородок під прямими секціями.

В електротехнічних приміщеннях лотки можуть бути розміщені на довільній висоті, а в усіх інших приміщеннях - на висоті не менше 2 м від рівня підлоги або майданчика обслуговування. Лотки можна встановлювати у різноманітних положеннях (рис. 10).

Відстань між кріпленнями лотків при вертикальному і горизонтальному їх розташуванні залежить від перерізу та способів укладання в них проводів. При рядовій одношаровій прокладці проводів малих і середніх перерізів, а також прокладанні їх пакетами і пучками ці відстані становлять 2,4 м, при прокладанні проводів середніх і великих перерізів, у тому числі і при багатошаровому їх прокладанні - 1,6 м.

Рис. 10. Способи розміщення лотків: а - горизонтально і похило на стіні; б - горизонтально та вертикально долілиць; в - горизонтально і вертикально на ребро; г - в обхід виступу

Лотки можна прокладати впритул до будівельних основ на! складальних кабельних конструкціях. Кріплення лотків у цьому випадку здійснюється спеціальними притискачами. Лотки встановлюють також на опорних конструкціях і кронштейнах, які закріплюють на будівельних основах будівельно-монтажним пістолетом, приварюванням до закладних частин і металевих конструкцій.

Окремі секції лотків з'єднують болтами, використовуючи перфоровані планки. Для надійного електричного контакту між секціями їх поверхні в місцях з'єднання зачищають до металевого блиску і змащують вазеліном. Після складання лоткової магістралі місця з'єднання прихоплюють електрозваркою в кількох місцях. Прямолінійний лоток затискають не менше ніж у двох віддалених точках, а кожне відгалуження від нього - на його кінцях стальною стрічкою перерізом 40x4 мм до мережі заземлення або занулення. Прокладання проводів у лотках показане на рис. 11.

Проводи і кабелі в лотках прокладають, як правило, пучками. Пучки проводів і кабелів скріплюють бандажами з перфорованої монтажної стрічки з кнопками. Відстань між бандажами на прямолінійних горизонтальних ділянках траси не повинна перевищувати 4,5 м, а на вертикальних - їм.

Рис. 11. Прокладання проводів і кабелів у лотках: а - одношарова і двошарова суцільна; б - пакетами і пучками; 7 - лоток; 2 - пакет проводів у охоплювальній обоймі; 3 - пакет проводів у притискній обоймі; 4 - двошарове прокладання; 5 - одношарове прокладання; 6 - розділювальна обойма

Контрольні запитання

1. В чому переваги електропроводки на лотках порівняно з іншими її видами?

2. Чим зумовлена висока індустріалізація монтажу проводки на лотках?

3. З яких елементів складається проводка на лотках?

4. Яких умов потрібно дотримуватись при виконанні проводки на лотках?

5. Як прокладають проводи і кабелі на лотках?

6. Як прикріплюють проводи і кабелі до лотків?

7. Як заземлюють лотки?

9. Електропроводка в коробах

Прокладання відкритих електропроводок в коробах допускається в сухих, вологих, жарких і пожежонебезпечних приміщеннях, в яких за чинними правилами електропроводка в стальних трубах не обов'язкова.

Короби для схованої проводки рекомендується використовувати під час монтажу мереж живлення та групових мереж освітлення в приміщеннях зі стелями із негорючих матеріалів та для захисту цих мереж від механічних пошкоджень в цехах з великою кількістю дрібних електроприймачів, що потребують розгалуження мережі напругою до 1000 В та проводів перерізом до 150 мм ² і кабелів до 16 мм ². Прокладання проводок в коробах заборонене в сирих і особливо сирих приміщеннях, з хімічно активним середовищем і у вибухонебезпечних зонах. Короби прокладають так, щоб в них не накопичувалася вологість, в тому числі і від конденсації повітряної пари. Щоб запобігти пошкодженню ізоляції жил проводів і кабелів, поверхня коробів повинна бути без задирок, гострих кромок й інших дефектів.

До номенклатури коробів входять готові для складання елементи, що забезпечують утворення траси з необхідними поворотами та розгалуженнями в горизонтальній і вертикальній площинах: прямі, трійникові, хрестоподібні, кутові, перехідні, приєднувальні секції; затискачі, торцеві заглушки.

Пряма секція (рис. 12, а) призначена для прокладання проводок на прямих ділянках траси. Довжина коробів 2-3 м.

Трійникову (рис. 12, б) та хрестоподібну (рис. 12, в) секції застосовують для розгалуження траси на три або чотири напрямки.

Кутова секція (рис. 12, г) призначена для зміни напрямку траси в горизонтальній площині вгору і вниз, а кутова секція (рис. 12, д) - вгору. Аналогічну кутову секцію застосовують для зміни напрямку траси вниз.

Рис. 12. Елементи коробів

Перехідна секція (рис. 12, є) призначена для переходу траси з одного розміру на інший внаслідок різного перерізу на кінцях секції; приєднувальна секція (рис. 12, є) - для входу в електротехнічні пристрої.

Затискач (рис. 12, ж) застосовують для фіксації проводів і кабелів усередині короба при вертикальному прокладанні проводки, а торцеві заглушки (рис. 12, з) - для закривання торця короба.

Короби прокладають в будь-якому просторовому положенні. їх закріплюють до стін, перекриттів, колон, ригелів, ферм та інших будівельних конструкцій. З'єднання коробів здійснюється болтами із забезпеченням при цьому надійного електричного кола заземлення. Відстань між точками кріплення проводів на прямих ділянках траси не повинна перевищувати 3 м. Допоміжні кріплення проводів необхідні на поворотах траси, розгалуженнях і при обході перешкод.

Проводи та кабелі в коробах укладають пучками (до 12); при цьому сума перерізів проводів і кабелів, розрахованих за їх зовнішніми діаметрами, не повинна перевищувати 40% площі поперечного перерізу короба, на прямих ділянках траси кріплення проводів і кабелів не обов'язкове. їх кріплять на вертикальних ділянках траси і при розміщенні коробів кришками донизу, а також на розгалуженнях і поворотах траси. Для кріплення проводів і кабелів використовують накладні скоби, перфоровану монтажну стрічку з кнопками та інші кріпильні вироби.

У місцях виходу проводів і кабелів, щоб запобігти пошкодженню їх ізоляції, встановлюють пластмасові втулки типу В.

Відгалуження до електроспоживачів виконують у гнучких вводах, перфорованих монтажних профілях, пластмасових трубах, а іноді й у полівінілхлоридних трубках.

Змонтовані короби з торців закривають заглушками. Короби використовують як заземлюючі провідники. Для заземлення кожну магістраль коробів приєднують стальною полосою перерізом не менше як 40x2 мм до мережі заземлення в двох точках з протилежних боків магістралі й додатково на кінцях кожного розгалуження.

Операції, що виконуються у МЕЗ для підвищення монтажної готовності проводки на лотках і коробах, можна поділити на чотири групи:

1) складання лотків та коробів у блоки;

2) заготовлення проводів і кабелів;

3) заготовлення пучків проводів і кабелів;

4) бухтування та складання проводів і кабелів.

Блоки складають з елементів лотків і коробів заводського виготовлення. Потім блоки маркують. Заготовлення проводів і кабелів починають з нарізання їх за певними розмірами. Знімають ізоляцію з кінців проводів і кабелів, скручують їх, зварюють, ізолюють місця з'єднання і встановлюють відгалужувальні затискачі. Після виготовлення пучків проводів виконують "продзвонювання" багатожильних проводів і кабелів, маркують їх жили та пучки. Заготовлені проводи і кабелі змотують в бухти й укладають в контейнери та транспортують на місце монтажу.

Контрольні запитання

1. Коли використовується електропроводка в коробах?

2. З яких елементів збирають короби для проводки?

3. Які основні вимоги до проводок у коробах?

4. Які проводи і кабелі прокладають у коробах?

5. Як прикріплюють короби?

6. Як виконують відгалуження до електроприймачів?

7. Що входить до номенклатури коробів?

10. Електропроводка в каналах будівельних конструкцій

Канальна система електропроводок широко застосовується у великопанельних, каркасопанельних і великоблокових сучасних будівлях.

Конструкція каналів повинна забезпечувати можливість повної або часткової заміни проводів у період експлуатації. Канали підготовляють у панелях, перегородках, балках або пустотах панелей, зумовлених їх конструкцією. Для електропроводки використовують проводи АППВ, АППВС, АПН, АПВ, АПР, і з полівінілхлоридною ізоляцією для квартирних дзвінків.

При виготовленні будівельних елементів передбачають канали для проводів, ніші, гнізда, наскрізні проходи тощо.

Діаметри каналів для прокладання проводів виготовляють такими, щоб вони дорівнювали 1,1 діаметра стальних труб (для відповідних проводів), довжина каналу між протяжними нішами не повинна перевищувати 8 м. Товщина захисного шару над каналом не повинна бути меншою 10 мм.

Система каналів після монтажу будівельних конструкцій дає змогу отримати неперервний канал для прокладання електричних мереж (рис. 13).

Канали в окремих панелях і плитах стикують між собою за допомогою з'єднувальних ніш напівкруглої форми радіусом 70 мм.

Для охорони ізоляції проводів від пошкоджень канали повинні мати гладку поверхню без напливів і гострих граней. Переріз каналів перевіряють калібром, діаметр якого становить 0,9 проектного діаметра каналу. При збереженні чи транспортуванні будівельних конструкцій, щоб запобігти попаданню в них сторонніх предметів, канали закривають пробками.

Улаштування каналів повинно забезпечувати можливість повної або часткової заміни проводів під час експлуатації.

В одному каналі допускається прокладати не більше 3-8 проводів перерізом 1,5-2,5 мм ² з діаметром каналу відповідно 15, 20, 25 мм, і 4-6 проводів перерізом 4 мм ² при діаметрі каналу відповідно 20 і 25 мм. В одному каналі будівельної конструкції допускається сумісне прокладання декількох ліній, що складаються із кількох груп від одного вводу освітлення зі спільною кількістю проводів у каналі не більше 8.

Затягують проводи тільки за напрямом осі каналу. Зусилля затягування не повинно перевищувати 20 Н на 1 мм ² сумарного перерізу всіх жил.

Рис. 13. Приклад виконання каналів у залізобетонних панелях перекриття (а) та стінній панелі (б)

Вимикачі та штепсельні розетки, що встановлюють відкрито, кріплять у гніздах панелей під час їх виготовлення та з'єднують з каналами. При виготовленні залізобетонних панелей в їх гніздах або отворах виконують пальцеві заглиблення, в яких розпірними лапками закріплюють вимикач чи штепсельну розетку. В панелі виготовленій зі шлако- і керамзітобетону, де безпосереднє закріплення розпірними лапками або універсальними розпірними скобами не забезпечує надійного кріплення вимикачів і штепсельних, розеток, замоноличують металеві циліндри з рифленнями, в яких розпірними лапками закріплюють вимикач або розетку.

Штепсельні розетки приєднують до стінної панелі спеціальними гвинтовими затискачами або електрозварюванням з подальшим ізолюванням ковпачками. Затискачі дають змогу приєднувати розетку без розрізання жили. Вони мають корпус із пластмаси, що не потребує додаткової ізоляції.

Для влаштування вимикачів, перемикачів і штепсельних розеток випускають спеціальні коробки Л90УХЛ і Л91УХЛЗ, а для установки з двох боків панелі - У92УХЛЗ.

Щоб підвісити світильники, використовують спеціальні гаки, які встановлюють у пустотах перекриттів, а отвори для виходу гаків і проводів закривають знизу пластмасовими кришками. Надійне кріплення гаків перевіряють спеціальною штангою.

Контрольні запитання

1. Де використовують канальні електропроводки, в чому полягають їх переваги і недоліки?

2. Як з'єднують канали між собою?

3. Як встановлюють вимикачі та штепсельні розетки при канальній проводці?

4. Як виконують з'єднання і розгалуження проводів при канальній проводці?

5. Як прикріплюють світильники до канальної електропроводки?

11. Електропроводка в електротехнічних плінтусах і наличниках

Прокладати проводи в електротехнічних плінтусах і наличниках найдоцільніше в житлових будинках, які зводять з уніфікованих конструкцій і об'ємних елементів.

Застосування електротехнічних плінтусів і наличників дає змогу зменшити кількість каналів, спростити виробництво будівельних виробів (панелей, стін, перекриттів) змінити розміщення штепсельної розетки, телевізора, телефону, приймача радіотрансляційної мережі.

Електротехнічний плінтус - це короб з кришкою, в якому передбачено кілька відділених рівнів (полиць), призначених для прокладання проводів різних мереж освітлення, телебачення, телефону та радіомовлення.

Останнім часом випускають кілька типів електротехнічних плінтусів. На рис. 14 показано пластмасовий суміщений електротехнічний плінтус, який складається з основи 1 і двох кришок 2. Основа має п'ять пустот. У дві верхні пустоти вкладають проводи групової електричної мережі, у три нижні - проводи радіотрансляції, телефону та телевізійний кабель. Для запобігання взаємних електрозавад проводи відокремлюють.

Рис. 14. Суміщення електричного плінтуса (а) та наличника (б)

Електротехнічний наличник (рис. 14, б) складається з основи 1 і кришки 2. Основа може мати чотири відділення для прокладання проводів електричної мережі, радіотрансляції, телефону і телевізійного кабелю.

Електротехнічний наличник виконує зразу дві функції: декоративного оформлення коробки дверей і прокладання проводів та прокладання проводів електричних і слабкострумових мереж. Електротехнічний наличник біля підлоги через спеціальну коробку з'єднується з електротехнічним плінтусом.

Кріплення електротехнічних плінтусів виконують кількома способами:

1) пристрілюванням за допомогою будівельно-монтажного пістолета. Цей спосіб найбільш продуктивний і найменш трудомісткий, але при неправильному виборі потужності заряду можна зруйнувати основу плінтуса;

2) приклеюванням на попередньо підготовлені будівельні основи. Спосіб трудомісткий і потребує чіткого дотримання основних технологічних вимог, невиконання яких призводить до відклеювання плінтуса від будівельної основи;

3) прикріплення цвяхами до дерев'яної основи підлоги (найменш трудомісткий спосіб);

4) за допомогою металевих скоб, які закладають у шов між плитою перекриття та стінною панеллю під час монтажу будівлі, до яких після певної готовності приміщень закріплюють плінтус. Недолік цього способу - допоміжні витрати металу на встановлення металевих скоб;

5) за допомогою дюбелів, що встановлюють в отвори, просвердлені в стінній панелі з певним кроком;

6) за допомогою дерев'яних оцупків, що закладають у нижню частину стінних панелей на деякій відстані один від одного під час виготовлення будівельних конструкцій на заводах, до яких потім закріплюють цвяхами плінтус.

1. Де використовується електропроводка в електротехнічних плінтусах і наличниках?

2. Що таке електротехнічний плінтус?

3. З чого складається електротехнічний плінтус?

4. Яка конструкція електротехнічного наличника і для чого він служить?

5. Як виконують кріплення електротехнічних плінтусів?

12. Електропроводка на струнах

Електропроводка на струнах використовується для прокладання проводів по бетонних, залізобетонних, цегляних, керамічних та металічних основах у цехах, службових приміщеннях, коридорах і підвалах виробничих споруд, підвальних приміщеннях житлових будинків, а також для магістральних, розподільних і групових ліній в освітлювальних і силових мережах напругою до 380 В змінного струму всередині та ззовні приміщень.

У струнних проводках, на відміну від тросових, проводи та кабелі підвішують до стального (струни) дроту, яку встановлюють впритул до будівельних основ проміжними і кінцевими кріпленнями. Діаметр несучої струни залежить від її довжини, перерізу та кількості закріплених на ній жил проводів і кабелів: при перерізі жил 2,5 мм 2 рекомендується діаметр струн 2 мм, найбільша відстань між анкерними кріпленнями - 20 мм при двох жилах, що підвішуються на одній струні, і 5 м на двох спарених; при перерізі жил 4-6 мм 2 рекомендований діаметр струни - 3 мм, найбільша відстань між анкерними кріпленнями - 40 м при двох жилах, що підвішені на одній струні, і 5 м на двох спарених і т. д.

Підготовку під струнну проводку виконують після розмітки, коли відмічені місця встановлення розподільних пунктів, світильників, вимикачів, штепсельних розеток, розгалужувальних коробок, кутових і проміжних кріплень струн та ін. (рис. 15).

Рис. 15. Струнна електропроводка: 7 - підвішування проводки до струни, що закріплена на перекритті; 2-6 - кріплення струни (до коробки перекриття, виступів стіни, виступів стін і впритул; до стін впритул; здвоєної до рівної основи)

Монтаж відбувається в дві стадії. На першій стадії виконують пробивні роботи і кріплення струн, світильників, установочних виробів та апаратів. Якщо оздоблювальні роботи в приміщенні закінчені, натягують і закріплюють струни. На другій стадії установлюють вироби й апарати, світильники, підвішують і прикріплюють проводи та кабелі, виконують з'єднання в коробках, монтують заземлюючі перемички і під'єднують електропроводку до мережі живлення.

Струну прикріплюють до будівельної основи кінцевими анкерними пристроями за допомогою натягувальних пристроїв. Проміжні кріплення струн виконують через кожні 10-15 м за допомогою в'язального дроту, скобами, розпірними дюбелями і шурупами.

Проводи і кабелі прикріплюють до струни стальною смужкою, перфорованою стрічкою з кнопкою, стальною смужкою з пряжкою або спеціальними підвісками для кабелів.

Розгалужувальні коробки прикріплюють до струни стальною смужкою з "вусиками", перфорованою стальною монтажною смужкою гвинтом і гайкою, стальною смужкою і пряжкою.

Струни заземлюють у двох точках - на початку і в кінці лінії. На лінії з заземленим нульовим проводом заземлення виконують перемичками з ізольованого проводу з мідною або алюмінієвою жилами перерізом відповідно 1,5 і 2,5 мм ². Один кінець перемички приєднують у крайніх коробках до нульового проводу, а другий її кінець - до струни затискачами. У місцях встановлення затискачів струну ретельно закріплюють з використанням електротехнічного плінтуса і наличника. Корпус світильника заземлюють гнучким мідним ізольованим проводом-перерізом 1,5 мм ², що приєднаний з одного боку до нульового проводу в розгалужувальній коробці, а з іншого до заземлюючого болта на корпусі світильника.

На рис. 16 показаний план квартири житлового будинку з груповою електричною мережею, де для монтажу електропроводки використовуються

електротехнічні плінтус і наличник. Увід електричної мережі в квартиру від сходової розподільної шафи виконують у каналі коридорної плити. Групову лінію верхнього освітлення прокладають у каналах плит перекриття та внутрішніх стін до світильників, установлених на стелях, і до вимикачів, встановлених на стінах біля дверей. Групові лінії штепсельних розеток через вертикальний канал стіни опускають до електротехнічного плінтуса. Подальший розподіл електроенергії йде до штепсельних розеток.

Контрольні запитання

1. Які вимоги ставляться до несучих струн?

2. Як прикріплюють струни до несучих основ?

3. Як прикріплюють проводи до струни?

4. Як виконують з'єднання і розгалуження проводів?

5. Як виконують заземлення струнних проводок?

6. Як установлюють світильники на струнних проводках?

7. Як організовують монтаж струнних проводок у сучасних умовах?

13. Модульна електропроводка

Силова електропроводка в підлозі (модульна електропроводка) використовується у виробничих приміщеннях з нормальним середовищем, де передбачається велика щільність, часткова заміна та зміна розміщення технологічного устаткування.

Модульна електропроводка повинна забезпечувати надійне і безпечне обслуговування електроприймачів, що знаходяться в будь-якому місці цеху, передбачати можливість перестановки струмоприймачів без суттєвих змін конструкції мережі, а також пошкодження підлоги.

Магістралі проводки прокладають у стальних водогазопровідних легких трубах діаметром 1,5 проводами перерізом до 35 мм 2 паралельно, на відстані 3 м один від одного і від стін, або на відстані 1,5 м від осей колон симетрично до них в одному напрямку вздовж прольоту корпуса. На магістральних лініях кожні 2-3 м установлюють розгалужувальні коробки. Під час улаштування на першому поверсі коробки розміщують у бетонній заготовці, яку заливають цементною стяжкою, а зверху полімерцементом. При улаштуванні на верхніх поверхах коробки укладають безпосередньо на залізобетонну плиту перекриття, засипають шлаком, а потім заливають цементною стяжкою і полімерцементом. Магістраль підводять до коробки, від якої відходять розгалуження. Якщо хоч одне розгалуження не використовують, то воно закривається герметичною заглушкою. Відгалуження до струмоприймача виконують металорукавом через подвійний ніпель, прямий кутник або подвійний ніпель і пряму муфту. Відгалуження від магістральних проводів виконують за допомогою спеціальних затискачів, а відгалуження заземлення - нульовим проводом через спеціальний затискач.

На розгалужувальну коробку можна встановлювати розподільну колонку, яку прикріплюють до неї замість кришки через ґумову прокладку. Колонка складається зі штепсельного з'єднання, автоматів, рубильників і запобіжників. Якщо між верстатом і колонкою є прохід, то по підлозі прокладають гнучкий металорукав, захищений зверху швелером або стальною трубою. При відсутності проходу між верстатом і колонкою гнучкий металорукав вільно висить між колонкою і ввідною коробкою верстата.

Велику кількість проводів прокладають під підлогою у багатоканальних стальних коробах зі знімними кришками, що розміщуються на рівні чистої підлоги або в її каналах. Короби, що розміщують під підлогою, дають змогу: прокладати багато суміщених мереж керування, автоматизації і зв'язку з силовими мережами електроустаткування; виконувати розгалуження (кожні 0,5 м) через кришку коробів; прокладати проводи в усіх виробничих приміщеннях (крім вибухо- і пожежонебезпечних, запорошуваних і з хімічно активним середовищем); установлювати безпосередньо на них технологічне устаткування. Короби виготовляють у вигляді прямих, кутових, трійникових і хрестових секцій.

У коробах без перегородок вздовж каналу проводи розгалуження приєднують до магістральних через розгалужувальні затискачі та виводять через патрубки, приварені до кришки. Кришку прикріплюють до кутової рейки каналу штирями і ущільнюють Гумовою прокладкою. Проводи слабкострумних електропроводок підводять до електроприймачів окремо. Короби з роздільною перегородкою по всій довжині використовують при одночасному прокладанні силових і слабкострумних мереж. Перегородку виконують зі сталі, гетинаксу або текстоліту. Проводи силової мережі з розгалужувальними затискачами прокладають в одній частині короба, а слабострумні кабелі - пакетом в іншій.

Контрольні запитання

1. Що таке модульна електропроводка?

2. Де використовується модульна електропроводка?

3. Яким вимогам повинна відповідати модульна проводка?

4. Яка конструкція модульних проводок?

5. Що використовують замість стальних труб при модульних електропроводках?

6. Як під'єднують електрообладнання до розподільних колонок і коробок?

7. Як одержують живлення модульні електропроводки?

14. Електропроводка у стальних трубах

Труби в електропроводках використовують для захисту проводів від механічних пошкоджень, а також для захисту ізоляції проводів від дії хімічно активного середовища.

Залежно від призначення електропроводок і навколишнього середовища використовують стальні та пластмасові труби. Стальні труби поділяються на водогазопровідні звичайні, водогазопровідні легкі, та тонкостінні електрозварювальні.

Водогазопровідні легкі труби застосовують при відкритому прокладанні в сухих і вологих приміщеннях без ущільнення місць з'єднання труб і вводів коробки, та у разі схованого прокладання в сухих і вологих прміщеннях, на горищах, в фундаментах та інших будівельних елементах зі з'єднанням труб стальними муфтами та ущільненням місць вводу в коробки. У вибухонебезпечних зонах і приміщеннях водогазопровідні легкі труби використовувати заборонено. Тут застосовують тільки водогазопровідні звичайні труби.

Тонкостінні електрозварювальні труби використовують при відкритому прокладанні в сухих і вологих приміщеннях без ущільнення місць з'єднання труб і вводів в коробки, та у разі схованого прокладання в сухих і вологих приміщеннях. Проводку в цих трубах виконують також при відкритому та схованому прокладанні в жарких, запорошуваних, пожежонебезпечних приміщеннях і на горищах зі з'єднанням труб стандартними стальними муфтами з нарізкою й ущільненням місць з'єднання труб і вводів у коробки.

У всіх випадках стальні труби слід використовувати тоді, коли не допускається прокладання проводів і кабелів без труб або обмежується використання неметалевих труб.

Останнім часом з урахуванням економічних міркувань стальні труби замінюють пластмасовими (поліетиленовими, поліпропіленовими, вініпластовими), які мають високу корозійну стійкість, вологостійкість, гладку поверхню, достатню механічну міцність.

Поверхня труб має бути такою, щоб не пошкодити ізоляцію при затягуванні проводів, а всередині і ззовні - антикорозійне покриття. Труби, що прокладаються в приміщеннях з хімічно активним середовищем, покривають стійкою фарбою. У трубах прокладають проводи з бавовняною ізоляцією, просоченою антигниючим розчином, а також проводи і кабелі з полівінілхлоридною або найритовою ізоляцією. В місцях виходу проводів зі стальних труб слід встановлювати ізоляційні втулки. Відстань між протяжними коробками не повинна перевищувати 75 м на прямих ділянках, 50 м при одному вигині, 40 м при двох і 20 м при трьох вигинах. Проводи і кабелі в трубах повинні лежати вільно, без натягу. Забороняється виконувати трубні траси, що мають понад три прямі кути. Трубні траси прокладають з нахилом в бік протяжних коробок так, щоб усередині труб не накопичувалась волога від конденсації пари.

Електропроводку в трубах виконують в дві стадії. При схованій проводці труби прокладають по найкоротшій відстані, а при відкритій - дотримуються архітектурних ліній приміщення. На першій стадії монтажу трубних проводок розмічають трасу і встановлюють кріпильні деталі. Після цього проводять точні заміри ниток траси, складають детальний ескіз з вказівкою всіх розмірів, необхідних для заготовки блоків розводки труб в МЕЗ на технологічній лінії. До заготовельних операцій входять: складування труб, очищення, фарбування, сушіння, різання, знімання фасок, накатування різьби, вигинання та складання труб у пакети і блоки, комплектування, маркування та складання готових елементів і вузлів трубних трас.

Інколи труби у вузли і блоки комплектують зі стандартних елементів, якими є прямолінійні відрізки труб, з різьбою на кінцях, довжиною 200; 300; 400; 500; 600; 700; 800; 900; 1000; 1300; 1900 мм і коліна з кутом повороту 90; 105; 120; 135; 150°. Крім прямолінійних відрізків і колін нормалізовані також радіуси повороту труб: для одиничних труб діаметром 1/2 - 3/4 -200 мм, для труб діаметром I й - 3" - 800 мм або в крайньому випадку 400 мм. Практика показує, що метод попередніх замірів має перевагу над методом стандартних колін.

На другій стадії монтажних робіт елементи трубної проводки, одержані з майстерні, встановлюють на підготовлені місця і затягують у них проводи. На підлозі і міжповерхових перекриттях труби на опорних поверхнях прокладають вільно, без закріплення. У фундаментах під машини і під технологічне устаткування труби чи пакети труб в необхідних у ході прокладання точках прикріплюють до опалубки або арматури скобами чи дротом. Водогазопровідні труби можна кріпити за допомогою електрозварювання. При відкритій прокладці труб у стінах, стелях або будівельних конструкціях їх закріплюють на опорних поверхнях скобами на дюбелях. Доцільно монтувати їх на П-подібних стальних скобах, які пристрілюються до опорних поверхонь будівельно-монтажним пістолетом, закріплюючи водогазопровідні труби електрозварюванням (але не у вибухонебезпечних приміщеннях), при цьому не допустиме пропалювання труб і пошкодження опорних конструкцій електродугою. Тонкостінні труби слід кріпити скобами. Найбільша допустима відстань між точками кріплення труб і опорними поверхнями при горизонтальній і вертикальній прокладці 2,4-3 м залежно від діаметра труб. Приклади способів кріплення сталевих труб показані на рис. 3.17.

Затягування проводів (АПРТО, АПВ, АПР, АПРВ) і кабелів (АВРГ, АНРГ) здійснюють за допомогою стальної стрічки з кулькою або стального дроту з петлею на кінці (замість кульки). Перед затягуванням проводи ретельно виправляють і протирають тальком. При затягуванні великих перерізів, коли потрібні великі зусилля, використовують ручні лебідки.

Особливості монтажу сталевих тонкостінних труб. Стальні тонкостінні труби з товщиною стінок не менше 1,5 мм використовують у сухих і вологих приміщеннях, при відкритому прокладанні без ущільнення стиків труб і коробок, при схованому прокладанні (в стінах, перекриттях, фундаментах) з ущільненням стиків. їх не можна використовувати в сирих, особливо сирих, вибухо- і пожежонебезпечних приміщеннях, у приміщеннях з хімічно активним середовищем, у зовнішніх установках, а також в ґрунті. Стальні тонкостінні труби не можна використовувати як нульові робочі проводи.

Мала товщина стінок тонкостінних труб, наявність усередині та вздовж шва напливів від зварювання, відхилення їх перерізу від точної геометричної форми круга створює низку ускладнень під час обробки та монтажу. На тонкостінних трубах не можна використовувати нормальну газову різьбу як на водогазопровідних трубах. Згинання труб вимагає використання спеціальних прийомів аби позбутися їх вм'ятин. Для електрозварювання необхідно точно підбирати електроди і величину зварювального струму, тому що є небезпека появи напливів, які при затягуванні проводів можуть пошкодити ізоляцію.

Рис. 18. Способи з'єднання сталевих тонкостінних труб:

Особливості монтажу проводки в сталевих трубах у вибухонебезпечних приміщеннях. У вибухонебезпечних приміщеннях труби заглиблюють у бетонні підлоги не менше ніж на 20 мм. Довжина відкрито прокладуваних трубопроводів максимально скорочується.

Для запобігання накопиченню вибухонебезпечного пилу на трубах і конструкціях труби прокладають в один шар з проміжком між ними, а також між трубою і стіною не менше ніж 20 мм; конструкції для кріплення труб використовують з малими горизонтальними поверхнями.

Електротехнічні трубопроводи розміщують нижче або вище від технологічних трубопроводів. У сирих приміщеннях трубопроводи прокладають з нахилом в напрямку з'єднувальних і протяжних фітінгів та коробок, а в особливо сирих приміщеннях і ззовні - в напрямку водозбірних трубок. У сухих і вологих приміщеннях нахил роблять в напрямку фітінгів та коробок там, де може утворюватися конденсат.

Рис. 19. Прохід трубопроводів у вибухонебезпечних приміщеннях:

а - через тонкі перегородки, що піддаються вібрації;

б - через перегородки товщиною до 100 мм; 1 - сталева плита

Труби, що виходять з вибухонебезпечних приміщень, у місцях проходу через стіни і міжповерхові перекриття зачиняють так, як показано на рис. 19. Труби між собою, а також з ввідною арматурою машин, апаратів, світильників і т.д. (рис. 20) з'єднують на різьбі з підмотуванням пенькової пряжі, просоченою оліфою.

Місця приєднання трубопроводів до машин, апаратів, світильників повинні допускати заміну машин, апаратів й інших пристроїв без демонтажу трубної проводки. За необхідності ці приєднання виконують на згонах з контрагайками. Вводи проводів і кабелів виконують у вигляді трубчастих або коробчастих окінцювачів або у вигляді ґумовотканинних рукавів.

Рис. 20. З'єднання сталевих труб в ущільненому трубопроводі: а - між собою; б- з апаратом; А - схема складання трубопроводу; 1 - контргайка; 2 - муфта

У місцях переходу трубопроводів із вибухонебезпечних приміщень вищих класів у вибухонебезпечні приміщення нижчих класів установлюють розподільні ущільнюючі фітінги, заповнені ущільнюючими замазками і мастиками.

У вибухонебезпечних приміщеннях прокладають проводи тільки з мідними жилами. З'єднання і окінцювання проводів і кабелів виконують опресуванням, зварюванням і паянням.

Контрольні запитання

1. Де використовують проводки в сталевих трубах?

2. Як з'єднують сталеві труби між собою і з розгалужувальними коробками?

3. Як прокладають проводи в сталевих трубах?

4. Як кріплять сталеві труби?

5. Які особливості монтажу сталевих труб у вибухонебезпечних приміщеннях?

15. Електропроводка в неметалевих трубах

Електропроводка в неметалевих трубах використовується в сухих, вологих, сирих, особливо сирих і запрошуваних приміщеннях, у приміщеннях з хімічно активним середовищем і в зовнішніх електропроводках, а також в агресивному ґрунті для захисту кабелів.

Основними видами пластмасових труб є вініпластові, поліетиленові та поліпропіленові.

Поліетиленові та поліпропіленові труби дають змогу використовувати в різних середовищах для прихованого прокладання в негорючих основах, у підлогах і фундаментах, в агресивному ґрунті, а також у будівлях масової забудови висотою 10 поверхів і вище, в обчислювальних центрах. Вініпластові труби мають значно менші обмеження ніж поліетиленові та поліпропіленові.

У цілому неметалеві труби заборонено використовувати в приміщеннях, в яких максимальна температура навколишнього середовища перевищує 60°С, а також у гарячих цехах (ливарних, ковальсько-пресових та ін.).

При виконанні проводок у неметалевих трубах необхідно дотримуватися наступних вимог.

1. Прокладати пластмасові труби слід при температурі повітря не нижче -20°С і не вище +60°С.

2. Труби в фундаментах укладати тільки на горизонтально утрамбований ґрунт або на шар бетону.

3. Товщина бетонного розчину при їх замоноличуванні в підлогах не повинна бути меншою 20 мм.

При виході неметалевих труб на стіни в місцях їх можливого механічного пошкодження труби захищають металевими конструкціями на висоті до 1,5 м.

Для монтажу прямих ділянок траси використовують труби довжиною 3000 мм і діаметром 20, 25, 32, 40 і 50 мм.

Пластмасові труби з'єднують між собою за допомогою муфт (рис. 21, а, б) або ж розтрубами, вініпластові - клеєм, а поліетиленові та поліпропіленові - зварюванням чи гарячою обсадкою в розтрубах II (рис. 22). Муфти з'єднують прямі ділянки труб, а також прямі відрізки труб зі стандартними косинцями (рис. 21, в). Поліетиленові труби з'єднують між собою муфтами за допомогою зварювання (рис. 21, г), оскільки поліетилен погано склеюється.

Для безмуфтового з'єднання пластмасових труб (рис. 21, д) на одному з їх кінців випресовують розтруб такого ж розміру, що й розтрубні муфти.

Рис. 21. З'єднання пластмасових труб

Рис. 22. Розтрубна муфта

Повороти траси трубопроводу під кутом 90 і 135°С виконують спеціальними з'єднувальними кутниками різного радіуса згину. З'єднання і окінцювання проводів виконують у протяжних коробках двох типів - для чотирьох і восьми труб.

При відкритому прокладанні труби прикріплюють трубними кліцами, які, в свою чергу, прикріплюють до будівельної конструкції гвинтами або шурупами через кожні 500, 700, 900, 1100 і 1300 мм при діаметрі труб відповідно 20, 25, 40, 50 мм. Кріплення повинні забезпечувати вільне поздовжнє переміщення труб під час їх лінійного розширення або стискання від зміни температури навколишнього середовища.

При схованому прокладанні труби укладають у борозни на відстані не менше 10 мм одна від одної і закріплюють дротом, дерев'яними планками або приморожуванням алебастровим розчином через кожні 700-800 мм, а потім оштукатурюють мокрою штукатуркою. Перед укладанням та закріпленням труби вводять у коробки, борозни з'єднують і труби заштукатурюють. При прокладанні в підлозі труби замоноличують бетонним розчином, який не повинен виступати над ними більше як на 20 мм.

При виході пластмасових труб з підлоги приміщення або фундаменту виконують захист від механічних пошкоджень стальним коробом, міцними кожухами або кутовою рейкою на висоту до 1,5 м.

Переходи трубної проводки з однієї стіни (стелі) на іншу здійснюють з'єднувальною кутниковою рейкою чи за допомогою ущільнювальної втулки, або патрубком спеціальної протяжної коробки.

На заводах будівельної індустрії під час виготовлення будівельних конструкцій у них замоноличують пластмасові труби (замість утворення каналів) зі з'єднувальними та установочними коробками для кріплення світильників і виробів.

Використання проводок у замоноличених трубах дає змогу підвищити заводську готовність будівельних конструкцій, сприяє підвищенню якості робіт, поліпшує міжквартирну ізоляцію, сприяє підвищенню рівня індустріалізації електромонтажних робіт, надійності та електробезпеці проводок під час їх експлуатації.

Закладними деталями при замоноличуванні є: установочні та універсальні коробки для вмонтовування вимикачів та розеток; коробки для виводу проводів до стельових світильників; відгалужувальні коробки для розміщення з'єднань і розгалужень проводів при переході проводки з панелей перекриття до стінної панелі та перегородки; втулки для проводів, ніші, гнізда, наскрізні проходи та інше.

Контрольні запитання

1. Де використовується електропроводка в неметалевих трубах?

2. Як виконують з'єднання, розгалуження та повороти проводки в пластмасових трубах?

3. Як прикріплюють неметалеві труби при відкритому та схованому прокладанні?

4. Де виконують з'єднання проводів у проводці в неметалевих трубах?

5. В чому переваги трубної проводки над канальною?

16. Зовнішні електропроводки

Електропроводки, що прокладаються по зовнішніх стінах будинків і споруд, а також між будинками на опорах (не більше чотирьох прольотів по 25 м кожний), називаються зовнішніми. Ці електропроводки можуть виконуватися проводами й кабелями і можуть бути відкриті та сховані.

До зовнішніх електропроводок належать також і вводи в будинки та споруди від повітряних ліній електропередач, що з'єднують розгалуження від цих ліній до внутрішньої електропроводки, починаючи від ізоляторів, встановлених на зовнішній поверхні стіни чи даху будинку, до затискачів ввідного пристрою.

Якщо зовнішню електропроводку прокладають незахищеними ізольованими проводами, їх розміщують так, щоб вони були недоступні, на безпечній відстані для людей, наприклад, з балкона, лоджії, тераси. Так, при горизонтальному прокладанні під покрівлею, балконом чи терасою ця відстань повинна бути не меншою ніж 2,5 м, над вікнами - 0,5 м, під вікнами і балконом - 1 м; при вертикальному прокладанні - не менше 0,75 м до вікна і 1 м до балкона. Проводи прокладають від землі на відстані не меншій 2,75 м.

Якщо проводи підвішують на опорах, біля будинків, то відстань до балконів і вікон повинна бути не меншою 1,5 м при невеликому їх відхиленні. Якщо прольоти між опорами становлять до 6 м, то відстань між проводами повинна бути не меншою 0,1 м, при прольоті більше 6 м - не менше 0,15 м. В усіх випадках відстань від проводів до стін і опорних конструкцій не повинна бути меншою 50 мм.

Під покрівлями житлових, громадських будинків і глядацьких споруд не можна прокладати зовнішню електропроводку (винятком є вводи у будинки і розгалуження до них). Вводи у будинки прокладають через стіни в ізоляційних трубках. Допускається виконувати ці вводи через покрівлі у стальних трубах, в торгових павільйонах, кіосках, пересувних будках й інших спорудах невеликої висоти, на покрівлях яких виключене перебування людей. При цьому відстань від проводів до покрівлі повинна бути не меншою 0,5 м. Зовнішня електропроводка по покрівлях житлових, громадських будинків та глядацьких споруд не допустима.

Проводи й кабелі в трубах, коробах і гнучких металевих рукавах прокладають так само, як внутрішню електропроводку в сирих і особливо сирих приміщеннях, причому в усіх випадках з ущільненням місця з'єднання та розгалуження.

Контрольні запитання

1. Яка електропроводка називається зовнішньою?

2. Якими проводами виконують зовнішні електропроводки?

3. Як змонтувати зовнішню електропроводку незахищеними ізольованими проводами?

17. Електропроводка на горищах будинків

Окрему групу становлять електропроводки на горищах будинків, до яких належать невиробничі приміщення між верхнім поверхом будинку або стелею і покрівлею споруди, що мають несучі конструкції з горючих матеріалів (наприклад ферми, стропила, балки тощо). Якщо в таких приміщеннях несучі конструкції виготовлені з негорючих матеріалів, їх не розглядають як горищні.

У горищних приміщеннях використовують як відкриту, так і сховану електропроводку. Відкриті електропроводки, виконані проводами і кабелями з мідними жилами, прокладають у трубах на будь-якій висоті, а виконані проводами і кабелями з алюмінієвими жилами - в стальних трубах або в стінах і перекриттях, що не горять, а також у виробничих спорудах сільськогосподарського призначення з перекриттями, що горять. Стальні труби з'єднують між собою розгалужувальними коробками і апаратами на різьбі, що запобігає проникненню пилу всередину електропроводки. Захищені проводи і кабелі прокладають по стінах і перекриттях, що горять або важко горять на будь-якій висоті; незахищені ізольовані одножильні проводи - на ізоляторах на висоті не менше 2,5 м (при прокладанні на висоті до 2,5 м проводи захищають від випадкового доторкання до них і механічних пошкоджень).

Сховані електропроводки прокладають у стінах та перекриттях із негорючих матеріалів на будь-якій висоті. Вимикачі, перемикачі та інші комутаційні апарати встановлюють за межами горищних приміщень. При монтуванні відкритих електропроводок незахищені одножильні проводи прокладають на роликах і кліцах в сухих і вологих приміщеннях, а на ізоляторах і роликах великих розмірів - у приміщеннях усіх видів і при зовнішньому прокладанні. При цьому на роликах для сирих місць допускається використовувати електропроводку під покриттями, що запобігає попаданню на них дощу або снігу.

Незахищені двожильні скручені проводи прокладають на роликах і кліцах у сухих приміщеннях; кабелі в неметалевій і металевій оболонках - безпосередньо по поверхнях стін, стель, на струнах, смугах та інших незахищених конструкціях у зовнішніх установках; незахищені та захищені одно- і багатожильні проводи й кабелі в металевій і неметалевій оболонках - на лотках і в коробах, а також безпосередньо по поверхнях стін, стель, на струнах, смугах та інших несучих конструкціях у приміщеннях усіх видів.

Спеціальні проводи з несучим тросом, незахищені та захищені одно- і багатожильні проводи й кабелі в металевій і неметалевій оболонках прокладають на тросах у приміщеннях усіх видів. Для прокладання в зовнішніх установках використовують тільки спеціальні проводи з несучим тросом або кабелі. Сховані електропроводки слід замінити. Незахищені проводи можна замоноличувати в будівельні конструкції при їх виготовленні для сухих, вологих і сирих приміщень. Незахищені та захищені одно- і багатожильні проводи, а також кабелі в неметалевій оболонці прокладають у неметалевих трубах, виготовлених з матеріалу, що горить; у замкнутих каналах будівельних конструкцій, під штукатуркою і приміщеннях всіх видів і зовнішніх установках. Відкритими і схованими проводами можуть бути захищені і незахищені одно- і багатожильні проводи, кабелі в неметалевій оболонці, які прокладають у металевих гнучких рукавах, стальних трубах і коробах, а також ізоляційних трубах.

Контрольні запитання

1. Які електропроводки є горищними?

2. Як виконують відкриту електропроводку на горищі?

3. Як виконують сховану електропроводку на горищі?

4. Де встановлюються вимикачі та перемикачі при монтуванні електропроводки на горищі?

18. Монтаж освітлювальних шинопроводів

Призначення і конструкція освітлювального шинопроводу.

Мережі, що складаються із шинопроводів, найбільш досконалі з точки зору монтажу, експлуатації та промислової естетики. У таких мережах без їх вимикання безпечним є приєднання або від'єднання електроспоживачів, а також змінювання конфігурації мереж з мінімальними затратами часу, праці та матеріалів. Використання шинопроводів забезпечує повну індустріалізацію монтажу електричних мереж.

Шинопровід - це стальний штампований короб з прокладеними в його середині мідними ізольованими проводами перерізом 6 мм? з пофазним їх пофарбуванням.

Шинопровід є комплектною електромережею, що складається з окремих секцій, з'єднаних між собою зварюванням, болтовими затискачами або штепсельним з'єднанням. і

Освітлювальні одно- і трифазні шинопроводи типу ШОС використовують у чотирипровідних освітлювальних мережах напругою до 1 кВ у виробничих приміщеннях, а також в адміністративних, побутових і громадських приміщеннях промислових споруд.

Перевагою шинопроводів над електропроводами є: можливість перестановки світильників у разі зміни технологічного процесу; скорочення трудомісткості монтажних робіт; безпечність обслуговування; відповідність зовнішнього вигляду вимогам промислової естетики.

Освітлювальний шинопровід складається з прямих секцій різної довжини, кутових, гнучких, розгалужувальних штепселів, торцевих заглушок, трійникових і ввідних секцій, стельових закріплень, кронштейнів, закладних гаків.

Прямі секції випускають довжиною 0,5, 1,5 і 3 м. В секціях 1,5 і 3 м через кожні 0,5 м передбачене вікно для штепсельного приєднання однофазних споживачів без розгалужень.

Ввідні секції мають коробку з затискачами для приєднання її до джерела живлення; затискачі розраховані на подвійний номінальний струм шинопроводу, що дає змогу встановлювати коробку всередині лінії.

Гнучкі секції призначені для зміни напряму прокладання шинопроводу.

Гнучкі секції довжиною 1 і 1,6 м виконують у вигляді двох коротких ділянок шинопроводу зі штепсельною розеткою і вил* кою на одному кінці, з'єднаних проводами в металорукавах. У гнучкій секції ШОС73 ділянка довжиною 1,1 м виконана метало-рукавом, в якому прокладено чотири проводи перерізом 25 мм ². Гнучкі секції використовують для переходу з однієї позначки на іншу, для обходів і поворотів, для переходів через температурні шви.

Ввідна секція має коробку із затискачами для приєднання до них алюмінієвих або мідних проводів перерізом до 50 мм ². Ввідна секція призначена для приєднання освітлювального шинопроводу до лінії живлення.

Кутові секції забезпечують поворот шинопроводу в горизонтальній площині.

Для установки шинопроводу використовують стойки та настінні кронштейни (для кріплення до стін і колон).

Торцеві заглушки служать для закріплення на кінцях шинопроводу.

Розгалужувальні коробки призначені для штепсельного приєднання одно- і трифазних електроприймачів. У коробках установлені запобіжники на 25 А або автоматичні вимикачі на 25 А.

Штепсельне з'єднання прямих, кутових і ввідних секцій між собою забезпечується установкою на одному їх кінці штепсельної з'єднувальної розетки, а на іншому - кліц, що сполучають кінці проводів в чотириполюсний штепсель. З'єднання проводів секцій - штепсельно-гвинтове. Механічне з'єднання секцій виконують з'єднувальними муфтами. Електроприймачі приєднують до шинопроводу штепселями, які після відкривання кришок вставляють у вікна. Штепсель ШОС73 заряжається трижильним шнуром з жилами перерізом до 1 мм ² для живлення однофазних споживачів. Для трифазних приймачів у штепсель вмонтовані п'ять контактів - три фазних, один нульовий і один заземлюючий, а також гачок, що фіксує штепсель у коробці шинопроводу. Наявність штепсельного з'єднання забезпечує приєднання додаткових світильників, а також їх зняття для ревізії та ремонту без вимикання всієї групи світильників.

Монтаж шинопроводів. Монтаж освітлювальних шинопроводів виконується індустріально в дві стадії: підготовка трас (встановлюють несучі та підтримуючі конструкції, використовуючи в МЕЗ вузли, після чого виконують підвішування, встановлення та стикування секцій) і прокладка шинопроводів (затягування контактних гвинтів, кріпильних виробів і штепсельне приєднання світильників).

Підготовка траси до прокладки шинопроводів складається з розміточних, пробивних і кріпильних робіт. Розмітку виконують з дотримуванням нормованих відстаней: від опорних конструкцій до перекриттів - 700 мм, від опорних конструкцій до чистої підлоги - 2500 мм (в електротехнічних приміщеннях не нормується). Відстань між шинопроводами і стінами або іншими будівельними конструкціями споруд повинна бути не меншою 50 мм для зручності знімання кришок, а також для кращого охолодження.

Після розмітки установлюють опорні конструкції на штирях, болтах та дюбелях.

Для кріплення шинопроводів користуються скобами, підвісами, хомутами, стойками й іншими кріпильними деталями. Шинопро-води можна прокладати по стінах, колонах, фермах, перекриттях, на коробах розподільних шинопроводів, тросах. Конструкції й троси для шинопроводів та світильників установлюють і прикріплюють після закінчення робіт з монтажу будівельних конструкцій споруди. Одночасно виконують монтаж вузлів лінії живлення.

Інша стадія монтажу включає піднімання, підвішування, стикування і закріплення шинопроводу; улаштування і приєднання світильників. Секції можна піднімати і встановлювати на опорні конструкції окремо або блоками. їх розміщують на підлозі в місцях, з яких вони будуть підніматися. Улаштування світильників виконують після завершення монтажу шинопроводу.

Шинопровід 5 (рис. 23) прикріплюють безпосередньо до стіни скобами 4. Світильник 1 установлюють на спеціальному кронштейні 2, що закріплений на трубному держаку 3. До шинопроводу світильник приєднують двополюсними штепсельними розняттями і заземлюють контактом у пластмасовому корпусі 6. Штепсельні з'єднання виконують на прямих секціях через кожні 500 мм.

Рис. 23. Кріплення шинопроводу безпосередньо до стіни

Рис. 24. Кріплення шинопроводу до натягнутого троса

Світильник 6 монтують на трубному держаку 5, який затискають двома хомутами в спеціальному закріпі 4, що закріплений на фермі. Шинопровід також можна прикріпити до металевої ферми анкерними пристосуваннями З з привареними до них закріпами 7 (рис. 25, б). Шинопровід підвішують до закріпа хомутом 8. Хомути використовують також для підвішування світильників безпосередньо до шинопроводу.

Рис. 25. Кріплення шинопроводу вздовж металевих ферм

Для кріплення шинопроводу впоперек залізобетонних ферм 2 використовують конструкцію 3 і спеціальний трос 4, який підтримує його захоплювачем 5. Світильник 6 прикріплюють до шинопроводу хомутами з гачком (рис. 26).

Рис. 26. Кріплення шинопроводу впоперек залізобетонної ферми

Заземлення короба кожної секції здійснюють з'єднанням його з нульовим проводом у процесі виготовлення секції, чим забезпечується заземлення всієї траси шинопроводу. Заземлюючий контакт штепселя гарантує його з'єднання із заземленим коробом.

Контрольні запитання

1. Яка конструкція шинопроводу ШОС?

2. Де використовуються шинопроводи ШОС?

3. Які секції шинопроводів ви знаєте і для чого вони служать?

4. Які нормовані відстані встановлені для розмітки трас шинопроводів?

5. З яких елементів складаються шинопроводи?

6. Як монтують освітлювальний шинопровід?

7. Як приєднують і прикріплюють світильник до шинопроводу?

8. Як заземлюють елементи шинопроводу?

19. Перевірка, випробування та передача в експлуатацію

змонтованих електропроводок

Виконавши монтаж електропроводок (перед тим як подати напругу в мережу), перевіряють правильність з'єднання схеми проводки зовнішнім оглядом і продзвонюванням мегометром. Одночасно перевіряють і стан ізоляції мережі.

Електричні характеристики виконаного заземлення перевіряють, вимірюючи опір заземлювального пристрою і повний опір петлі "фаза-нуль".

Існує декілька методів вимірювання опору заземлення. Основними є метод амперметра-вольтметра і метод з використанням вимірювача заземлення. Методом амперметр-вольтметра опір заземлювача визначають за спадом напруги і величиною струму. Під час вимірювання опору одиночного заземлювача R х зонд 3 і допоміжний заземлювач В повинні бути на відстані від нього, не меншій 20 і 40 м.

Живлення вимірювального кола здійснюється від мережі 220/127 В або від зварювального трансформатора.

Вимірюють опір заземлювача при від'єднаних магістралях заземлення. Опір заземлювача R х визначається як відношення напруги до струму, які знаходять за показам амперметра і вольтметра:

Опір заземлювача можна виміряти також безпосередньо за допомогою вимірювача заземлення - приладу типу МС-07. Прилад розміщують поблизу заземлювача і приєднують до нього затискачами I ₁, і E ₁замкнутою перемичкою. Допоміжний заземлювач приєднують до затискача I ₂, а зонд - до затискача Е 2. Живлення на петлю подається від зварювального або понижувального трансформатора, один вивід якого приєднують до заземленої нейтралі трансформатора, а інший до фазного проводу, який ближче до трансформатора, але за вимикальним апаратом.

Для утворення петлі "фаза-нуль" кінець відповідного фазного проводу в контрольованого устаткування металево з'єднують з корпусом, імітуючи замикання на корпус. Опір петлі визначають за формулою:

Вимірювання рекомендується здійснювати при максимально можливих значеннях струму.

Значення струму однофазного короткого замикання шукають за формулою:

Величина струму однофазного короткого замикання повинна перевищувати в три рази номінальний струм плавкої вставки або в 1,5 рази струм вимикання максимального розщеплювача автоматичного вимикача.

Після перевірки оформляють приймально-здавальну технічну документацію, яка складається при виконанні монтажу, перевірок і випробувань.

Технічна документація

Документи загального характеру

1. Акт здачі електромонтажних робіт з додатками.

2. Відомість технічних документів.

3. Відомість змін і відхилень від проекту.

4. Відомість недоробок, що не перешкоджають експлуатації.

5. Відомість змонтованого електроустаткування.

6. Акт передачі приміщень під монтаж електроустаткування.

7. Акт приймання електроустаткування під монтаж.

Документи з електропроводок

1. Акт огляду каналізації і труб перед закриттям.

2. Протокол перевірки надійності кріплення світильників.

3. Протокол вимірювання опору ізоляції електропроводок перед вмиканням.

4. Протокол фазування кабелів і шинопроводів.

Контрольні запитання

1. Як можна виміряти опір заземлення?

2. Як визначають величину струму короткого замикання?

3. В чому полягає метод амперметр-вольтметра?

4. Які документи належать до документів загального признані чення?

5. Якими документами користуються при здачі електропроводок в експлуатацію?

20. Техніка безпеки під час монтажу електропроводок

Крім загальних правил для всіх видів робіт під час монтажу електропроводок потрібно дотримуватися наступних правил техніки безпеки.

1. Борозни, отвори й ніші в цегляних і бетонних конструкціях слід пробивати в запобіжних окулярах. При цьому необхідно вжити заходів, щоб уникнути можливого травмування осколками людей, які проходять поблизу. Користуватися лише справним ручним і механізованим інструментом. Наскрізні отвори треба пробивати робочим інструментом довжиною, що перевищує на 200 мм товщину стіни або перекриття. Заборонено працювати механізованим інструментом з переносних драбин, а також натягувати з пересувних і розсувних драбин в горизонтальному напрямі проводи перерізом більше 4 мм ².

2. Монтаж освітлення цеху з крана можна виконувати тільки тоді, коли краном не піднімають і не переміщують вантажі. Монтаж з крана цехових магістралей допустимий лише за наявності огорож кранових тролеїв й інших відкритих струмопровідних деталей крана, що перебувають під напругою. До роботи з монтажно-будівельним пістолетом допускається тільки спеціально навчений персонал.

3. Під час роботи у приміщеннях без підвищеної небезпеки необхідно користуватися електрифікованим інструментом напругою 220/127 В, за умови надійного заземлення корпуса інструмента й використання Гумових рукавиць та діелектричних калош. У приміщеннях особливо небезпечних і з підвищеною небезпекою, а також поза приміщеннями працювати з електроінструментом напругою вище 36 В не можна, якщо він не має подвійної ізоляції чи не увімкнений у мережу через роздільний трансформатор, або не має захисного вимикання.

Контрольні запитання

1. Яких правил техніки безпеки слід дотримуватися під час монтування електропроводок?

2.Яких правил безпеки слід дотримуватися в приміщеннях з підвищеною небезпекою, особливо небезпечних та без підвищеної небезпеки?

Завдання 1.

Вироби для з'єднання й окінцювання проводів

Для з'єднання мідних жил проводів і кабелів опресуванням використовують -І-. Для алюмінієвих жил застосовують -ІІ-. При виконанні відгалужень мідних і алюмінієвих жил проводів беруть -ІІІ-, які поміщають в -IV-.

Для окінцювання багатопровідних жил перерізом до 2,5 мм 2 використовують -V-, а для більших перерізів - -VI-.

Окінцювання опресуванням алюмінієвих жил, приєднаних до мідних контактів апаратів, виконують -VII-, циліндрична частина таких наконечників -VIII-, а контактна -ІХ-.

Розшифровка змістових бар'єрів:

1 - мідно-алюмінієві кабельні наконечники; 2 - відгалужувальні затискачі; 3 - виконана з алюмінію; 4 - гільзи ГМ; 5 - гільзи ГА і ГАО; 6 - кільцеві наконечники; 7 - з міді; 8 - пластмасовий корпус; 9 - кабельні наконечники.

Завдання 2.

З'єднання й окінцювання мідних жил проводів і кабелів

З'єднання й окінцювання мідних жил проводів і кабелів можна здійснити -І- з наступним -ІІ-. Пайку виконують припоєм -III-полум'ям -IV-. В якості флюса використовують -V-. Однопровідні мідні жили перерізом до -VI- окінцьовують -VII- залежно від форми приєднуваного контакту. Багатожильні проводи перерізом 1 - 2,5 мм ² окінцьовують -VIII-. Можна також використовувати -ІХ-. Жили перерізом більше 10 мм ² окінцьовують наконечниками, які закріплюють на жилах -Х-.

Розшифровка змістових бар'єрів:

1 - напресовувані пістони; 2 - в кільце або пестик; 3 - скручування; 4 - ПОС-30; 5 - зварюванням, паянням, обпресуванням; 6 - 10 мм ²; 7 -каніфоль, що розчинений у спирті; 8 - паяльної лампи; 9 - в облужене кілечко або пестик; 10 - паяння.

Завдання 3.

З'єднання й окінцювання одножильних алюмінієвих проводів електрозварюванням

I. Під час з'єднання одножильних алюмінієвих проводів зварюванням їх кінці сплавляють в...

II. Плавлення відбувається в металевих формочках-обоймах...

III. Жили на відстані 25-30 мм від кінця звільняють від ізоляції і зачищають...

IV. З'єднані жили складають разом і обтискають металевою смужкою, що утворює...

V. Смужка повинна бути товщиною 0,3-0,5 мм і розміром...

VI.Верхню частину обойми разом з проводами затискають між вуглями...

VII. Потім вимикають струм і розтискають кліщі. Коли метал остигне...

VIII. Після цього з'єднання покривають ізоляційним лаком та ізолюють.

Розшифровка змістових бар'єрів:

1 - дротяною щіткою до металевого блиску; 2 - стрічкою і ще раз покривають лаком; 3 - обойму усувають, очищають з'єднання дротяною щіткою і протирають його ганчіркою, змоченою бензином; 4 - 15x150; 5 - монолітний стержень; 6 - вугільним електродом, що приєднаний до вторинної обмотки трансформатора напруги 6, 9, 12 В; 7 - обойму, з якої торці жил повинні виступати на 1,5-2 мм; 8 - кліщів, що приєднані до трансформатора і залишають у вімкненому стані, поки метал в обоймі розплавиться й осяде.

Завдання 4.

З'єднання й окінцювання жил проводів і кабелів

I. При обпресуванні місць з'єднання й окінцювання жил проводів і кабелів перерізом до 10 мм ²...

II. При з'єднанні жил проводів перерізом від 16 до 35 мм 2 використовують...

III. Для опресування наконечників та гільз для жил проводів і кабелів перерізом до 240 мм ² служить...

IV. Для цього використовують...

V. Промисловість випускає також гідравлічний прес з...

VI. Для опресування гільз ГАО і наконечників на проводах перерізом до 2,5 мм ² використовують...

VII. При з'єднанні опресуванням алюмінієві жили повинні бути очищені від...

VIII. Внутрішні частини наконечників і гільз прочищають... Розшифровка змістових бар'єрів:

1 - оксидної плівки, сталевою щіткою; 2 - гідравлічні монтажні кліщі ГКМ; 3 - використовують прес-кліщі ПК-3м; 4 - ручний механічний прес РМП-7; 5 - прес-кліщі ПК-1м; 6 - сталевим йоржиком; 7 - ручний гідравлічний прес РГП-7; 8 - електроприводом ПГЕП-2.

Завдання 5.

Термітне зварювання алюмінієвих жил проводів і кабелів перерізом до 16 мм 2

З'єднання одножильних проводів і кабелів перерізом до 10 мм 2 виконують -І-. На початку роботи знімають з кінців жил ізоляцію довжиною -II-.

На скрутку натягують термітний патрон так, щоб кінці жил -III-. Ізоляцію зварювальних проводів і корпус коробки захищають від розігрівання -IV-.

Термітний патрон підпалює -V-. Коли метал розплавиться, його розмішують -VI- до руйнування -VII-. Після затвердіння металу шлак згорілого муфеля -VIII-. Далі знімають кокіль і місце з'єднання -ІХ-.

Розшифровка змістових бар'єрів:

1 - спеціальний сірник, вставлений у спеціальний сірниковий тримач; 2 - ретельно зачищають і покривають ізоляцією; 3 - патрони АТО; 4 - 30-35 мм, а потім їх зачищають та скручують; 5 - розміщувались з іншого боку у верхній частині патрона; 6 - оксидної плівки; 7 - екран з азбестового картону; 8 - руйнують пасатижами; 9 - сталеву мішалку.

Завдання 6.

Монтаж проводів на ізоляторах

Проводи на ізоляторах монтують в сирих і особливо сирих приміщеннях, а також за їх межами. Ізолятори перед їх установкою закріплюють на -І-, верхню частину яких попередньо обмотують -ІІ-. Цю ж операцію можна виконати заливанням -IIІ-. В розчин для прискорення остигання вводять -IV- з розрахунку 0,5 л на відро розчину.

Під час розмітки слід врахувати, що відстань між проводами по ширині лінії приймають за 70, 100, 150 мм залежно від перерізу проводу і довжини прольоту. Самі прольоти не повинні перевищувати 1,5-2 м всередині і 6 м поза приміщеннями.

По дерев'яних основах ізолятори встановлюють -V-. Попередньо на них підготовляють отвір -VI-. На камінних основах ізолятори прикріплюють -VII-. Якщо ізолятори прикріплені скобами, їх встановлюють -VIII-.

Проходи через стіни виконують -ІХ-. Проводи на ізоляторах прикріплюють -Х-. Кінцеві кріплення можна здійснювати -ХІ-.

В проводках на ізоляторах використовують герметичні світильники, вимикачі і штепсельні розетки.

Розшифровка змістових бар'єрів:

1-вгвинчуванням гака, якоря, напів'якоря у деревину; 2 - оцинкованим дротом; 3 - заглушкою 4 - рідке скло; 5 - паровий бурав; 6 - пристрілюванням; 7 - паклею, просоченою суриком; 8 - у напівтвердих гумових трубах, окінцьовані фарфоровими воронками; 9 - цементним розчином; 10 - вмазуванням цементним розчином; 11 - гаках, якорях, напів'якорях.

Тросові проводки

Тросові проводки використовують при монтуванні освітлювальних та силових мереж -І-. Вони найбільш ефективні тоді, коли площини стін і стель є -ІІ-. Крім цього тросові проводки використовують, якщо -ІІІ-.

Розрізняють проводки з прокладкою проводу АПР на -IV- або кабелем -V-. Можна також монтувати на тросах -VI-. Основою для проводки є трос, якой натягують від стіни до стіни -VII-.

Зараз промисловість випускає проводи марки -VIII-.

Відгалуження від лінії до світильників виконують в спеціальних коробках, якщо прокладають -ІХ-.

Якщо проводку монтують на підвісках або ізоляторах, відгалуження до світильників виконують -Х-.

Розшифровка змістових бар'єрів:

1 - безпосередньо на опорах; 2 - промислових підприємств; З - тросових підвісках; 4 - АВРГ, який закріплюють смужками з пряжками; 5 - натягувальними муфтами або струбцинами; 6 - АРТ (алюмінієвий з Гумовою ізоляцією, тросовий); 7 - кабель або провід марки АРТ; 8 - засклені пройоми; 9 - стіни і стелі, обладнані санітарно-технічним обладнанням; 10 - проводка на ізоляторах.

ЕКСПЛУАТАЦІЯ ЕЛЕКТРОПРОВОДОК

1. Приймання в експлуатацію цехових електропроводок

Під час огляду змонтованих цехових електропроводок приймальна комісія звертає увагу на те, щоб:

1) електропроводка була добре закріплена і не мала провисань;

2) проводи і кабелі мали захист в тих місцях, в яких вони можуть зазнавати механічних пошкоджень, а в місцях зближення з горячими трубопроводами мали тепловий захист або теплостійку ізоляцію;

3) при прокладуванні кабелів у каналах виробничих приміщень вони не мали покриття із пожежонебезпечної кабельної пряжі;

4) труби не мали вм'ятин або інших пошкоджень і могли б перешкоджати затягуванню проводів і кабелів;

5) у вибухонебезпечних приміщеннях були роздільні ущільнення в місцях вводу труб до двигунів і пускових апаратів, а також при виході з цих приміщень;

6) проходи незахищених проводів через стіни, де може збиратися волога і пил, були виконані в ізоляційних трубах;

7) висота підвішування світильників для запобігання сліпучої дії була не меншою передбаченої нормами;

8) світильники аварійного освітлення були пофарбовані або мали якісь розпізнавальні знаки;

9) рубильники й автомати мали надписи, які б визначали їх призначення;

10) переносні світильники ремонтного освітлення живились від мережі напругою не більше 36 В;

11) кінцеві кабельні воронки були міцно закріплені та надійно заземлені так, як і броня кабелів та їх свинцеві оболонки.

Приймаючи в експлуатацію електропроводки напругою до 1000 В, вимірюють опір ізоляції мегометром (на напругу 1000 В). Вимірювання проводять на ділянці між двома суміжними запобіжниками, або за останніми запобіжниками між будь-яким проводом і землею, а також між двома будь-якими проводами.

Вимірювання ізоляції відбувається при вимкнених електроприймачах, апаратах і приладах. Ізоляція електропроводки вважається задовільною, якщо її опір не менший 0,5 МоМ.

Труби, що використовуються у вибухонебезпечних приміщеннях разом з затягнутими в них проводами, випробовують на щільність. Приймається, що тиск повітря дорівнює 2,5 кГ/см ² у приміщеннях класу В-1 і 0,5 кГ/см ² в приміщеннях класу В-1а, В-11 і В-11а. Якщо спад тиску у випробувальному трубопроводі протягом 3-5 хв не перевищить 50% величини початкового тиску, то він вважається таким, що пройшов випробування. Інакше знаходять місце з послабленою щільністю, усувають неполадку і випробовують повторно.

При випробуванні трубопроводів тиском протяжні ящики і клемні коробки ущільнюють Гумовими прокладками, які після випробування знімають.

Контрольні запитання

1. На що звертає увагу приймальна комісія під час огляду змонтованих електропроводок?

2. Як вимірюють опір ізоляції проводок напругою до 1000 В?

3. Яке значення опору ізоляції вважається задовільним?

4. Як випробовують трубопроводи?

2. Експлуатація цехових електропроводок

Для експлуатації цехових електропроводок стан ізоляційних матеріалів дуже важливий.

Забрудненість і запорошеність електроізоляції знижує її електроізоляційні властивості. Перегрівання ізоляції одночасно з пониженням електроізоляційних властивостей робить її крихкою і механічно менш міцною. Внаслідок цього виникають електричні пробої, які призводять до виходу з ладу електропроводок.

Наступним елементом, що відіграє важливу роль під час експлуатації проводок є електричні контакти, які при експлуатації постійно окислюються і слабнуть. Тому перехідний опір контактів збільшується, що викликає їх недопустиме перегрівання і зниження якості.

Щоб забезпечити безперебійну роботу електропроводок і нормальний термін їх роботи, в процесі експлуатації здійснюють відповідний нагляд і своєчасний ремонт. Нагляд здійснюють шляхом систематичних перевірок їх технічного стану.

Необхідна частота оглядів електропроводок залежить переважно від умов довкілля. У цехах вологих, запорошуваних, з парою і газами, що шкідливо впливають на ізоляцію електропроводок, огляд проводять частіше ніж в цехах з нормальним середовищем. Графік оглядів затверджує головний енергетик підприємства. У приміщеннях з нормальним середовищем огляд електропроводок проводять один раз на шість місяців, а в приміщеннях з неблагополучним середовищем (сирих, з їдкою парою) - один раз на три місяці. Ремонт здійснюють в міру необхідності, на основі результатів огляду.

Під час оглядів заборонено знімати електротехнічні попереджувальні плакати й огорожі, а також наближатися до частин електроустановок, що перебувають під напругою. Якщо при оглядах виявлено несправності, то про це повідомляють безпосередньо начальника й одночасно роблять відповідний запис в експлуатаційному журналі.

При оглядах електропроводок звертають увагу на загальний стан ізоляції і відсутність в ній видимих пошкоджень: міцність закріплення електропроводки та конструкцій, що підтримують кабель й інші елементи електромережі; відсутність натягу проводки в місцях розгалуження. При оглядах запобіжників звертають увагу на їх справність і відповідність до навантаження й перерізу проводів. В місцях, де є можливість ураження електричним струмом, перевіряють наявність попереджувальних надписів, плакатів і огороджень. Перевіряють також стан кабельних воронок, відсутність у них протікання, наявність бірок, а також щільність контактів у місцях приєднання жил кабелів. При оглядах необхідно також звертати увагу на стан заземлювального пристрою і надійність контактних з'єднань у ньому.

Заміну плавких вставок і дрібний ремонт освітлювальної електропроводки можна виконувати лише при знятій напрузі.

Крім згаданих оглядів необхідно здійснювати контроль за станом електропроводки за допомогою періодичних вимірювань опору ізоляції, навантажень й електричної напруги мережі в різних точках. Періодичність цих вимірювань, а також вибір точок для вимірювань залежать від місцевих умов і вказані в інструкції підприємства. В сирих і запорошуваних приміщеннях опір ізоляції вимірюють двічі на рік, а в приміщеннях з нормальним середовищем - один раз на рік.

Приймаючи електропроводки після капітального ремонту, їх ізоляцію випробовують напругою 1000 В промислової частоти протягом 1хв.

Слід зауважити, що навіть за найсприятливіших умов експлуатації електропроводок їх ізоляція під впливом різних причин поступово погіршує свої властивості (старіє), тому періодично електропроводку необхідно замінювати на нову.

Під час експлуатації проводок контролюють і їх струмове навантаження. Це зумовлено тим, що електричні навантаження можуть з різних причин змінюватися. Перевантаження проводів протягом тривалого часу призводить до небажаного перегрівання електричної ізоляції. Якщо перевірки покажуть, що перевантаження проводки систематичне, то необхідно вжити заходів щодо розвантаження мереж або їх підсилення. При підсиленні електропроводки потрібно стежити за тим, щоб струми в нових проводах і кабелях не перевищували значень, встановлених ПУЕ,

Важливе значення для правильної експлуатації електроустаткування має величина напруги. Ця величина змінюється протягом доби. В час максимального споживання електроенергії напруга в електромережі знижується, а в години мінімального споживання підвищується. Електроспоживачі працюють нормально до тих пір, поки коливання напруги не вийдуть за певні межі. Якщо перевірками буде виявлено, що коливання напруги перевищують допустимі значення, то слід вжити заходів, які б допускали регулювання величини напруги (наприклад, використати трансформатори).

Бувають випадки, що під час експлуатації якась окрема лінія більше місяця не працювала. За цей час лінія могла бути пошкоджена або відсиріти. В таких випадках непрацюючу лінію перед її вмиканням уважно оглядають і перевіряють стан її ізоляції.

Дрібний ремонт проводок складається з таких робіт: заміна несправних ізоляторів, штепсельних розеток і вимикачів; закріплення проводки, що провисає; відновлення електромережі в місцях її обриву; заміну запобіжників.

До обсягу середнього ремонту входять заміна електропроводки з пошкодженою ізоляцією, включаючи трубопроводи; перетягування проводів, що мають неприпустимо велике провисання; ремонт муфт і воронок.

При капітальному ремонті повністю переобладнують цехові електромережі, в тому числі всі зношені елементи.

Контрольні запитання

1. Як забезпечується безперебійна робота електропроводок?

2. Від чого залежить частота оглядів електропроводок?

3. На що звертають увагу при оглядах електропроводок?

4. Як контролюється струмове навантаження проводок?

5. З яких робіт складається дрібний ремонт електропроводок?

6. Які роботи виконують при капітальному ремонті?

3. Техніка безпеки під час ремонту та експлуатації електропроводок

Ремонтні роботи в електропроводках проводять при знятій напрузі на ремонтній ділянці. На ручках всіх комутаційних апаратів, за допомогою яких може подаватися напруга до місця роботи, вивішують попереджувальний плакат - "Не вмикати - працюють люди".

Щоб уникнути небезпеки, яка може виникнути для ремонтного персоналу при помилковій подачі напруги на ремонтну ділянку, всі фази на вимкненій частині заземлюють і закорочують. Перед тим, як накласти заземлення на ремонтну ділянку, перевіряють відсутність на ній напруги. Таку перевірку здійснюють при напрузі мережі до 1000 В за допомогою індикатора напруги (при доторканні до двох точок електромережі, що перебувають під напругою, неонова лампочка засвітиться).

Ремонтні роботи в діючих електромережах виконують, як правило, двоє робітників.

Якщо потрібний ремонт у діючій електромережі, зняти напругу з якої не можна, то роботи проводять в діелектричних рукавицях, стоячи на Гумовому килимку.

При вимірюваннях за допомогою мегометра, контролюючу ділянку попередньо відключають з усіх боків, звідки на нього може бути подана напруга. Торкатися до контролюючих елементів електромережі небезпечно.

Контрольні запитання

1. За яких умов починаються ремонтні роботи електропроводок?

2. Які індивідуальні засоби захисту використовують при ремонтах у діючих електропроводках?

Контрольна робота 1.

Розставити на контрольній картці номери електромонтажних виробів, що показані на рис. 1.

Рис. 1.

I. Сталевий гак для закріплення ізоляторів на стіні.

II. Зубчаста поліетиленова смужка-пряжка для бандажування пучків проводів.

III. Сталевий якір для кріплення ізоляторів на стелі.

IV. Пластмасова коробка для з'єднання жил кабелів АВРГ.

V. Сталевий штир для кріплення ізоляторів до траверс.

VI. Шрифтовий мідно-алюмінієвий наконечник для приєднання алюмінієвих проводів до мідних контактів апаратів.

VII. Сталевий напів'якір для прокладання третього проводу при проводці на ізоляторах.

VIII. Коробка для встановлення вимикачів і штепсельних розеток при відкритій проводці.

Контрольна робота 2.

Розставити на контрольній сітці номери електромонтажних виробів, показаних на рис. 2.

I. Капроновий дюбель для кріплення деталей на камінних основах.

II. Кільцевий наконечник для окінцювання багатожильних проводів перерізом до 2,5 мм ².

III. Освітлювальний затискач для з'єднання відгалуженнями від проводів.

IV. Гільзи для з'єднання опресовкою жил проводів.

V. Фарфорова воронка для обрамлення борозен.

VI. Дюбель із заповнювачем для кріплення деталей до камінних основ.

VII. Фарфорова втулка для обрамлення проходів.

VIII. Сталевий лоток для прокладки пучків проводів і небро-ньованих кабелів.

Рис. 2.

Контрольна робота 3.

Розставити на контрольній картці електромонтажні вироби, зображені на рис. 3.

Рис. 3.

I. Коробка для з'єднання проводів при схованих проводках.

II. Накладка для кріплення на металоконструкціях двох труб однакового діаметра.

III. Манжета з клиновою обоймою, призначена для з'єднання тонкостінних труб.

IV. Поліетиленова скоба, що кріпиться до основи з прокладуванням під неї проводів.

V. Коробка для схованої проводки проводів АППВ.

VI. Смужка-пряжка для стягування в пакет кількох проводів.

VII. Хомутик для кріплення до конструкцій стальних труб.

VIII. Патрубок для з'єднання тонкостінних труб з коробками.

Контрольна робота 4.

Розставити на контрольній картці номери електромонтажних виробів, показаних на рис. 4.

Рис. 4.

I. Дюбель з розпірною гайкою, призначений для кріплення важких деталей.

II. Провід АРТ для тросової проводки (всередині проводу розміщений трос).

III. Сталевий провід для проводки у виробничих приміщеннях.

IV. Тросові підвіски для прокладання проводів і кабелів.

V. Провід ПРТО використовується для проводки в сталевих трубах.

VI. Сталевий перфорований лоток використовується для проводки у виробничих приміщеннях.

VII. Провід АПРФ з оболонкою зі сплаву АМІД з алюмінієвими жилами перерізом 2,5-4 мм.

VIII. Штампований кабельний наконечник для з'єднання кабельних жил.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
прочее прочее посібник з предмета технології: «спецтехнологія»  з професії «електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лакуста Руслан Вячеславович

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник з предмета технології: "Спецтехнологія" з професії "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування"

# data[].attributes.attachment_link.description
Посібник з предмета технології "Спецтехнологія" з професії "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування" Викладач спецтехнології Лакуста Руслан Вячеславович ПЕРЕДМОВА Для промисловості нашої країни характерне якісне перетворен­ня продуктивних сил. Успішно розв'язувати виникаючі проблеми можна тільки на базі передової техніки, яка живиться від сучасних електричних мереж, широким впровадженням прогресивних технологічних процесів і гнучких виробництв, що дають змогу швидко перебудовуватися на випуск нової продукції, яка дає найбільший економічний та соціальний ефект.

# data[].attributes.headline
020 "А.В. ХитровМонтаж, наладка і експлуатаціяелектрообладнанняКОНСПЕКТ ЛЕКЦІЙ"

# data[].attributes.subject
020 "А.В. ХитровМонтаж, наладка і експлуатаціяелектрообладнанняКОНСПЕКТ ЛЕКЦІЙ"

# data[].attributes.headline
020 "Міні - підручник для учнів ПТНЗ за професією «Електромонтаж з ремонту та обслуговування електроустаткування"

# data[].attributes.subject
020 "Міні - підручник для учнів ПТНЗ за професією «Електромонтаж з ремонту та обслуговування електроустаткування"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Уманський професійний аграрний ліцей"
Англійська мова за професійним спрямуванням Міні - підручник для учнів ПТНЗ за професією "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування
викладач іноземної мови

І категорії

2014

Упорядник :

В, викладач англійської мови, першої категорії, ДНЗ "Уманський ПАЛ"

Рецензент : І., заступник директора з навчальної роботи

Пропонований посібник - збірка текстів професійного спрямування з англійської мови для учнів ІІІ курсу професійно - технічних навчальних закладів із професії "Електромонтер". Теми підібрані і систематизовані згідно програми середньої загальноосвітньої школи для професійно - технічних навчальних закладів. В додатку до збірника запропоновані варіанти тематичних контрольних робіт.

При складанні посібника врахований метод інтенсивного навчання англійської мови та метод аналітичного читання. Тому до кожної теми додані необхідний словниковий матеріал з перекладом та відповідними вправами.

Посібник призначений для учнів та викладачів професійно - технічних навчальних закладів.

Схвалено методичною комісією суспільно - гуманітарних дисциплін

Протокол № 10 від 29 травня 2014
Lesson 1 1. Read the text and answer the questions. WHAT IS ELECTRICITY?
Electricity is a form of energy. Electricity is a flow of electrons. All matter is made of atoms, and an atom has a center, called a nucleus. The nucleus contains positive charges called proton s and uncharged called neutrons. The nucleus of atom is surrounded by negatively charged particles called electrons. The negative charge of electron is equal to the positive charge of a proton, and the number of electrons in an atom is usually equal to the number of protons. When the balancing force between protons and electrons is upset by an outside force, an atom may gain or lose an electron. When electrons are "lost" from an atom, the free movement of these electrons constitutes an electric current.

Electricity is a basic part of nature and it is one of our most widely used forms of energy. We get electricity, which is a secondary energy source, from the conversion of other sources of energy, like coal, natural gas, oil, nuclear power and other natural sources, which are called primary energy.

In the mid - 1800s, everyone's life changed with the inventing of the electric light bulb. Prior to 1879, electricity had been used in arc lights for outdoor lighting. The light bulb's invention used electricity to bring

indoor lighting to our homes.

Despite its great importance in our daily lives, most of us rarely stop to think what life would be like without electricity. Yet, like air and water, we tend to take electricity for granted . Everyday we use electricity to do many functions for us - from lighting and heating/ cooling our homes, to being the power source for televisions and computers. Electricity is a controllable form used in the applications of heat, light and power.
Vocabulary a flow of electrons a nucleus equal the free movement primary energy - носій енергії the electric light bulb - електролампочка - вільний рух an electric current - електричний струм - рівний balancing force - врівноважуючи сила - ядро charge - заряд - потік електронів electricity - електрика
arc light - дугова лампа is upset - порушується

to gain - отримувати conversion - перетворення

1. What we call electricity?

2. From what all matter is made of?
2. Find the English equivalents to the Ukrainian ones.
3. What is the construction of the nucleus?

4. What is named an electron?
Lesson 2
5. What is named a proton?

6. The negative charge of electron is equal to the positive charge of a proton, isn't it?

7. Is the number of protons equal to the number of electrons?

8. When does an atom gain or lose an electron?

9. What we name an electric current?

10. Is electricity one of our most widely used forms of energy?

11. How we get electricity?

12. What we call primary energy?

13. When the electric light bulb was invented?

14. What kind of electric bulb had been used prior to 1879?

15. What kinds of electric bulb we use indoor of our home?

16. What electricity means in our life?

17. What kinds of sources of energy do you know?

1. форма енергії; 2. позитивний заряд; 3. ядро атома; 4. негативно заряджені частинки; 5. позитивний заряд протона; 6. зовнішня сила; 7. вільний рух електронів; 8. одна з найбільш поширених вживаних форм природи; 9. інші джерела енергії, 10. атомна енергія; 11. природні джерела; 12. винайдення електролампочки; 13. зовнішнє освітлення; 14. приносити освітлення в середину наших домівок; 15. нагрівання/ охолодження наших домівок; 16. контрольована форма.

1. Електрика це форма енергії, чи не так? 2. Електрика це потік електронів , а не протонів. 3. Кожен атом має центр, який називається ядром. 4. Ядро має позитивно заряджені протони і негативно заряджені електрони. 5. Вільний рух електронів встановлює електричний струм. 6. Ми отримуємо електрику від перетворення носіїв енергії таких як вугілля, природний газ, нафта.7. E лектричну лампочку було винайдено в середині 1800 років. 8. Щодня ми використовуємо електрику для освітлення, обігріву і охолодження наших осель.

electrons.

conductive environment.

and other natural sources are the first
4. Match the given images with the names of energy.
energy source

homes.

10. Primary energy j. They are used for outdoor lighting

An electricity generator is a device for converting mechanical energy into electrical energy. The process is based on the relationship between magnetism and electricity. When a wire or any other electrically conductive material moves across a magnetic field, an electric current occurs in the wire. The large generators used by the electric utility industry have a stationary conductor. When the magnet rotates inside the stationary conductor it induces a small electric current in each

section of wire as it passes. Each section of wire constitutes a small, separate elastic conductor. All the small currents of individual sections add up to one current of considerable size. This current is what is used for electric power.

Werner von Charles Wheatstone

Siemens

The electric generator was first invented by the Hungarian inventor and engineer Anyos Jedlik between 1827 and 1830. Jedlik invented the generator, a simple dynamo, at least six years before Werner von Siemens in Germany and Charles Wheatstone in Britain, whose names are usually associated with the device's invention. Though the electrical generator was invented around 1830, it wouldn't be until Nikola Tesla's pioneering work on rotating magnetic fields around 1882 that generators would become suitable for industrial use. Today exist electrical generators of all imaginable sizes, from 3 - 6 watt generators to power bicycle lights to the hydroelectric generators in the Three Gorges Dam (дамба " Три ущелини " ) in China, which provide 22, 5 gig watts of power when they were fully installed in 2012. T he current worldwide production of electricity is about 20.000 terawatt - hours, with about 66% generated through nuclear, and 2% through renewable such as wind or solar power converting.

electrically conductive material - електропровідник a stationary conductor - статор

lugs - наконечники yoke - ярмо

brushes - щітки shaft - вал

armature conductors - пази field windings - поле обмоток

electric utility industry - електроенергетика renewable - поновлений to exist - існу вати

1. Взаємодія між магнетизмом і електрикою; 2. Прилад для перетворення механічної енергії в електричну; 3. Електричний струм з ' являється в провіднику; 4. Маленький електричний струм; 5. Еластичний провідник; 6. Винайдення приладу; 7. Всі уявні розміри

a. solar energy; b. nuclear energy; c. hydro energy; d. wind energy; fossil energy.

1. What is named an electricity generator?

2. What components of the electric generator do you know?

3. What is the procedure of the induction electric current in the electric generator?

4. Who was invented the electric generator?

5. When the electric generator became suitable for industrial use?

1. An electricity generator a. are existed.

is a device for ...

2. The process is based on ... b. first invented by the Hungarian

inventor .

3. When a wire moves across c. a stationary conductor.

a magnetic field ...

4. The large generators used by ... d. inside the stationary conductor.

5. Each generator has ... e. an electric current occurs in it.

6. The magnet rotate s ... f. converting mechanical energy into

electrical energy.

7. Each section of wire constitutes ... g. add up to one current of

considerable size.

8. All the small currents of

individual sections ... h. a small, separate elastic conductor.

9. The electric generator was... i. the relationship between

magnetism and electricity.

10 .Today electrical generators of

Из за большого объема этот материал размещен на нескольких страницах: 1
2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13

# data[].attributes.attachment_link.title
Міні - підручник для учнів ПТНЗ за професією "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування (стр. 1 )

# data[].attributes.attachment_link.description
"Уманський професійний аграрний ліцей" Англійська мова за професійним спрямуванням Міні - підручник для учнів ПТНЗ за професією "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування викладач іноземної мови І категорії 2014 Упорядник : В, викладач англійської мови, першої категорії, ДНЗ "Уманський ПАЛ" Рецензент : І., заступник директора з навчальної роботи Пропонований посібник - збірка текстів професійного спрямування з англійської мови для учнів ІІІ курсу професійно - технічних навчальних закладів із професії "Електромонтер".

# data[].attributes.headline
020 "Веб-ресурс ""Електроенергетика""/"

# data[].attributes.subject
020 "Веб-ресурс ""Електроенергетика""/"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Методичні вказівки з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж

Цей нормативний документ "Методичні вказівки з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі" призначено для персоналу енергопостачальних компаній/підприємств, який здійснює експлуатацію розподільних електричних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі. У ньому викладено основні положення і наведено рекомендації для визначення технічного стану розподільних електричних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі.

Подробнее: Методичні вказівки з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж

Обучение по вопросам охраны труда, пожарной безопасности и технической эксплуатации

Нормативный документ "Обучение и проверка знаний работников предприятий электроэнергетики по вопросам охраны труда, пожарной безопасности и технической эксплуатации" устанавливает виды и порядок проведения обучения и проверки знаний работников на предприятиях, в учреждениях и организациях электроэнергетики.

Подробнее: Обучение по вопросам охраны труда, пожарной безопасности и технической эксплуатации

Приймання, застосування та експлуатація трансформаторних масел

ГКД 34.43.101-97 - методичні вказівки, що поширюються на нафтові трансформаторні масла всіх марок, що застосовуються в електрообладнанні загального призначення на підприємствах Міненерго України, і є обов'язковими для персоналу цих підприємств.

Подробнее: Приймання, застосування та експлуатація трансформаторних масел

Норми випробування електрообладнання

ГКД 34.20.302-2002 - норми, обсяги та періодичність випробування електрообладнання, що поширюються на основне і допоміжне електрообладнання електроустановок, які виготовляються або беруть участь у виробленні, перетворенні, передаванні та розподілі електроенергії.

Подробнее: Норми випробування електрообладнання

# data[].attributes.attachment_link.title
електроенергетика

# data[].attributes.attachment_link.description
Цей нормативний документ "Методичні вказівки з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі" призначено для персоналу енергопостачальних компаній/підприємств, який здійснює експлуатацію розподільних електричних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі.

# data[].attributes.headline
020 "ПТЕЕС Правила технічної експлуатації електроустановок споживачівhttp://ohranatruda.in.ua/pages/5240/"

# data[].attributes.subject
020 "ПТЕЕС Правила технічної експлуатації електроустановок споживачівhttp://ohranatruda.in.ua/pages/5240/"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Наказ Міністерства палива та енергетики України
Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. № 1143/13017
Відповідно до вимог Закону України "Про електроенергетику", Положення про Міністерство палива та енергетики України, затверджене Указом Президента України від 14 квітня 2000 року № 598, з метою дотримання єдиних положень і вимог щодо організації експлуатації електроустановок споживачів електроенергії, виконання яких забезпечуватиме надійну, безпечну та ефективну роботу цих електроустановок, наказую:

1. Затвердити Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів (далі - Правила), що додаються.

2. Департаменту з питань електроенергетики (Меженний С.Я.) у встановленому порядку подати цей наказ на державну реєстрацію в Міністерство юстиції України.

3. Установити, що Правила набирають чинності через 6 місяців після їх державної реєстрації в Міністерстві юстиції України.

4. Головному державному інспектору України з енергетичного нагляду Арбузову Є. Л. забезпечити:

- організацію видання Правил, доведення їх до споживачів та здійснення позачергової перевірки знань цих Правил;

- систематичний контроль за дотриманням вимог Правил.

5. З набранням чинності цих Правил уважати такими, що не застосовуються на території України, такі нормативні документи:

- "Правила технической эксплуатации електроустановок потребителей", затверджені начальником Головдерженергонагляду Міненерго СРСР 21 грудня 1984 року;

- "Глава Э III.2. Электроустановки во взрывоопасных зонах Правил технической эксплуатации электроустановок потребителей", затверджена начальником Головдерженергонагляду Міненерго СРСР 10 січня 1989 року;

- "Раздел Э III. Электроустановки специального назначения - спецустановки Правил технической эксплуатации электроустановок потребителей", затверджені начальником Держенергонагляду Міненерго СРСР 12 квітня 1969 року.

6. Госпрозрахунковому підрозділу "Науково-інженерний енергосервісний центр" інституту "Укрсільенергопроект" (Білоусов В. І.) унести Правила до реєстру і комп'ютерного банку даних чинних нормативних документів Мінпаливенерго та забезпечити своєчасне внесення змін і доповнень до них у контрольні примірники Правил.

7. Контроль за виконанням цього наказу покласти на заступника Міністра Тітенка С. М.

Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів

Правила технической эксплуатации електроустановок потребителей, затв. Головдерженергонагляд Міненерго СРСР 21.12.1984 року;

Глава Э III.2. Электроустановки во взрывоопасных зонах Правил технической эксплуатации электроустановок потребителей, затв. Головдерженергонагляд Міненерго СРСР 10 .01.1989 року; Раздел Э III. Электроустановки специального назначения - спецустановки Правил технической эксплуатации электроустановок потребителей, затв. Держенергонагляд Міненерго СРСР 12.04.1969 р;

Зат наказ Мінпаливенерго України від 25.07.2006 р. № 258, Зареєстр. в Мінюсти України 25.10.2006 р. № 1143/13017

в Міністерстві юстиції України

# data[].attributes.attachment_link.description
Наказ Міністерства палива та енергетики України Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. № 1143/13017 Відповідно до вимог Закону України "Про електроенергетику", Положення про Міністерство палива та енергетики України, затверджене Указом Президента України від 14 квітня 2000 року № 598, з метою дотримання єдиних положень і вимог щодо організації експлуатації електроустановок споживачів електроенергії, виконання яких забезпечуватиме надійну, безпечну та ефективну роботу цих електроустановок, наказую: 1.

# data[].attributes.headline
020 "Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів."

# data[].attributes.subject
020 "Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів."

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів.

Для удобства можно ознакомиться с правилами безопасной эксплуатации электроустановок потребителей на сайте. Так как документ формировался из документ world нарушена расстановка абзацов и плохо смотрятся таблици.

При необходимости можно скачать ПБЕЕС по ссылке:

скачать ПБЕЕС в формате World 1997-2003 (.doc) или

скачать ПБЕЕС в формате World 2007 (.docx)

МІНІСТЕРСТВО ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ
КОМІТЕТ ПО НАГЛЯДУ ЗА ОХОРОНОЮ ПРАЦІ

N 4 від 09.01.98 Зареєстровано в Міністерстві
м.Київ юстиції України
10 лютого 1998 р.
за N 93/2533

Про затвердження Правил безпечної експлуатації
електроустановок споживачів

На виконання вимог Положення про опрацювання, прийняття,
перегляд та скасування державних міжгалузевих і галузевих
нормативних актів про охорону праці, затвердженого наказом
Державного комітету України по нагляду за охороною праці від
16.03.94 N 19 ( z0094-94 ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 12.05.94 за N 94/303, Н А К А З У Ю:

1. Затвердити Правила безпечної експлуатації електроустановок
споживачів, що додаються.
2. З набранням чинності зазначених Правил вважати такими, що
не застосовуються на території України, "Правила техники
безопасности при эксплуатации электроустановок потребителей",
затверджені Міненерго СРСР 21.12.84 (ДНАОП 0.00.1.21-84 ).
3. Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади,
Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та
Севастопольській міським державним адміністраціям, підприємствам,
установам, організаціям та їх об'єднанням вжити необхідних заходів
щодо дотримання цих Правил.
4. Начальникам управлінь і відділів Комітету, територіальних
управлінь та інспекцій, державним інспекторам
Держнаглядохоронпраці забезпечити систематичний контроль за
дотриманням цих Правил.
5. Головному управлінню охорони праці подати замовлення на
видання цих Правил.
6. Виконуючому обов'язки начальника управління по нагляду в
металургійній промисловості, енергетиці, будівництві та
котлонагляду Андреєву С.А. - подати протягом двох тижнів головному
управлінню охорони праці Комітету відповідні матеріали для
включення Правил до Державного реєстру ДНАОП та до банку даних
автоматизованого інформаційного фонду нормативних актів про
охорону праці.
7. Скасувати наказ Держнаглядохоронпраці від 26.08.97 N 227
"Про затвердження Правил безпеки при експлуатації електроустановок
споживачів".
8. Контроль за виконанням цього наказу покласти на заступника
Голови Комітету Сорокіна І.Д.

Перший заступник Голови Комітету С.О.Сторчак

Затверджено
Наказ Держнаглядохоронпраці
України 09.01.98 N 4

Правила
безпечної експлуатації електроустановок споживачів

1. Загальні положення

1.1. Галузь застосування
1.1.1. Вимоги цих Правил поширюються на працівників, що
обслуговують діючі електроустановки споживачів напругою до 220 кВ
включно і є обов'язковими для всіх споживачів та виробників
електроенергії, незалежно від їх відомчої належності і форм
власності на засоби виробництва.
1.1.2. Вимоги цих Правил повинні виконуватись під час
експлуатації діючих електроустановок, електричних станцій,
електричної частини ТАВ, ЗДТУ, районних котелень, що
обслуговуються споживачами, під час виконання в них монтажних,
налагоджувальних, випробувальних, ремонтних і будівельних робіт.
1.1.3. В цих Правилах викладені основні вимоги щодо
убезпечення працівників під час експлуатації електроустановок.
Заходи додаткового підвищення безпеки, які передбачаються
безпосередньо на місці проведення робіт, не повинні суперечити цим
Правилам або послаблювати їхню дію.
1.1.4. Засоби захисту, що застосовуються відповідно до цих
Правил, повинні бути справні, випробувані і задовольняти вимоги
"Правил применения и испытания средств защиты, используемых в
электроустановках /Москва, Энергоатомиздат, 1987", затверджених
Міненерго СРСР 12.02.81.
1.1.5. Первинні засоби пожежогасіння, які застосовуються в
електроустановках, мають відповідати Правилам пожежної безпеки в
Україні, затвердженим Управлінням Державної пожежної охорони МВС
України 22.06.95 N 400 ( z0219-95 ) та зареєстрованим в Мін'юсті
України 14.07.95 за N 219/755.
1.1.6. Машини, механізми, пристосування і інструмент, що
застосовуються в електроустановках, повинні бути справні і
випробувані відповідно до чинних нормативних документів і строків.
1.1.7. Електрообладнання, конструкції, комплектувальні
деталі, вузли вітчизняного та іноземного виробництва повинні
відповідати вимогам чинних в Україні нормативних документів.
Електрообладнання, яке підлягає в Україні обов'язковій
сертифікації, повинно супроводжуватись сертифікатом відповідності
або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката згідно з
Державною системою сертифікації УкрСЕПРО.
У разі постачання електрообладнання з-за кордону
організація-замовник повинна отримати сертифікат відповідності до
укладення контракту на його поставку.
Паспорт, інструкція та інша експлуатаційна документація, що
поставляється з обладнанням чи виробами, повинна мати переклад
українською (або також і російською) мовою.
Можливі відхилення від нормативної документації повинні бути
узгоджені з Держнаглядохоронпраці, Держстандартом та
організацією-замовником до укладання контракту на їх постачання.
Копії погоджень і сертифікати долучаються до паспорта обладнання
або виробу.
1.1.8. Під час виконання будівельно-монтажних робіт в
електроустановках обов'язкове дотримання також вимог
СНиП-III-4-80* "Техника безопасности в строительстве".
1.1.9. Під час експлуатації електроустановок необхідно
дотримуватись вимог пожежної безпеки, встановлених Правилами
пожежної безпеки в Україні ( z0219-95 ).

1.1.10. Вимоги чинних норм галузевих правил безпеки під час
експлуатації електроустановок споживачів міністерств і відомств не
повинні суперечити цим Правилам та послаблювати їхню дію.

1.2. Скорочення, терміни, визначення
------------------------------------------------------------------
Скорочення, термін | Визначення
------------------------------------------------------------------
АВР Автоматичне включення резерву
АГП Автоматичне гасіння поля
АСК Автоматизована система керування
АТС Автоматична телефонна станція
БЕМЩ Безпечна експериментальна максимальна щі-
лина - максимальна щілина між фланцями
оболонки, через яку не проходить передача
вибуху з оболонки в навколишнє середовище
за будь-якої концентрації суміші в навко-
лишній атмосфері
БМО Будівельно-монтажна організація
ВРУ Відкрите розподільче устаткування
ЕМП Електромагнітне поле
ЗРУ Закрите розподільче устаткування
ВЧ-зв'язок Високочастотний зв'язок
ЗДТУ Засоби диспетчерського і технологічного
керування в енергосистемах (кабельні і
повітряні лінії зв'язку і телемеханіки,
високочастотні канали, пристрої зв'язку і
телемеханіки)
КЗ Коротке замикання
КЛ Кабельна лінія електропередавання
КЛЗ Кабельна лінія зв'язку
КРУ (КРУЗ) Комплектне розподільче устаткування внут-
рішньої (зовнішньої) установки
КСУ Компресорно-сигнальна установка
КТП Комплектна трансформаторна підстанція
МТС Місцева телефонна станція
НПП Необслуговуваний підсилювальний пункт
ОПП Обслуговуваний підсилювальний пункт
РЗАіТ Релейний захист, автоматика і телемехані-
ка
ПБ Правила безпеки
ПВЕ Правила влаштування електроустановок
ПЛ Повітряна лінія електропередавання
ПЛЗ Повітряна лінія зв'язку
ПТЕ Правила технічної експлуатації
ППР Проект проведення робіт
ПВВРЕ Правила випробуваня вибухонебезпечного
рудникового електрообладнання
ПС Підстанція
РУ Розподільче устаткування
ТАВ Пристрої теплової автоматики, теплотех-
нічного вимірювання і захисту, засоби
дистанційного керування, сигналізації і
технічні засоби автоматизованих систем
керування
ТП Трансформаторна підстанція
ТУ Технічні умови
Бригада (за нарядом Два і більше працівники, включно з ке-
або розпорядженням) рівником робіт або наглядачем
Вторинні (допоміжні) Сукупність рядів затискачів і електричних
кола проводів, що з'єднують прилади і пристрої
керування, автоматики, вимірювання, за-
хисту і сигналізації
"Допускається", "може" Означає, що вказані вимоги Правил засто-
совуються як виняток, як вимушені (за
місцевими умовами)
Допуск Комплекс заходів, що здійснюються допус-
качем, після виконання яких бригада має
право стати до роботи
Допуск первинний Допуск до роботи за нарядом або розпоряд-
женням
Допуск повторний Допуск на робоче місце, де раніше вже
проводилась робота за даним нарядом
Електроустановка Установка, в якій виробляється, перетво-
рюється, передається, розподіляється,
споживається електрична енергія
Електроустановка без Електроустановки ПЛ і КЛ, які обслугову-
місцевих чергових ють ОВБ або оперативно-ремонтні працівни-
працівників ки
Електроустановка діюча Електроустановка або її дільниця, які пе-
ребувають під напругою або на які напруга
може бути подана вмиканням комутаційних
апаратів, а також ПЛ, що розміщена в зоні
дії наведеної напруги або має перетинання
з діючою ПЛ
Електроустановка до Електроустановка напругою до 1000 В (за
1000 В діючим значенням напруги)
Електроустановка Електроустановка напругою 1000 В та понад
понад 1000 В 1000 В (за діючим значенням напруги)
Електрообладнання Пристрої, в яких виробляється, трансфор-
мується, перетворюється, розподіляється
електроенергія; комутаційні апарати в
розподільчих пристроях електроустановок;
всі види захисту електроустановок
Зона впливу електрич- Простір, в якому напруженість електрично-
ного поля го поля перевищує 5 кВ/м
Зона екранування Простір поблизу будівель і споруд, що пе-
ребувають в електричному полі, а також
заземлення металоконструкцій, фундаментів
під обладнанням силових трансформаторів і
великогабаритних об'єктів, в якому напру-
женість електричного поля не перевищує
5 кВ/м
Комутаційний апарат Електричний апарат, призначений для кому-
тації електричного кола (вимикач, вимикач
навантаження, роз'єднувач, відокремлювач,
автомат, рубильник, пакетний вимикач, за-
побіжник тощо)
Машини вантажопідійма- Крани всіх типів, крани-екскаватори (екс-
льні каватори, призначені для роботи з гаком,
що підвішений на канаті), талі, лебідки
для підіймання вантажу і людей, на які
поширюються "Правила будови і безпечної
експлуатації вантажопідіймальних кранів"
Механізми Гідравлічні підіймальники, телескопічні
вишки, екскаватори, трактори, автонаван-
тажувачі, бурильно-кранові машини, висув-
ні драбини з механічним приводом тощо
Механічний замок Замок, що замикається ключем або знімною
ручкою
Напруженість неспотво- Напруженість електричного поля, не спот-
реного електричного вореного присутністю людини, що визначає-
поля ться в зоні, де слід перебувати людині в
процесі роботи
Наряд-допуск (наряд) Складене на спеціальному бланку розпоряд-
ження на безпечне проведення роботи, що
визначає її зміст, місце, початок і за-
кінчення, необхідні заходи безпеки, склад
бригади і осіб, відповідальних за безпеч-
не виконання роботи
Нарядно-допускна Комплекс заходів, що забезпечує безпечне
система проведення робіт в електроустановках
Складається з організаційних і технічних
заходів.
Технічних заходів вживають під час підго-
товки робочого місця
Оперативно-виїзна Виїзна бригада оперативних чергових пра-
бригада (ОВБ) цівників, які навчені і допущені до вико-
нання оперативних перемикань та окремих
видів ремонтних робіт, передбачених ви-
робничими інструкціями
Оперативне обслугову- Комплекс робіт з:
вання електроустановок ведення необхідного режиму роботи елект-
роустановок;
проведення перемикань, оглядів обладнан-
ня;
підготовки до проведення ремонту (підго-
товки робочого місця, допуску);
технічного обслуговування обладнання, що
передбачене виробничими інструкціями пра-
цівників
Охоронна зона повітря- 1. Зона вздовж ПЛ, що є земельною ділян-
них ліній електропере- кою і повітряним простором, обмеженим
давання і повітряних вертикальними площинами, що розташовані з
ліній зв'язку обидвох боків лінії від крайніх проводів
за невідхиленого їх положення на відста-
ні, м:
- для ПЛ напругою до 1 кВ та ПЛЗ - 2
- для ПЛ 1 - 20 кВ - 10
- для ПЛ 35 кВ - 15
- для ПЛ 110 кВ - 20
- для ПЛ 154, 220 кВ - 25
- для ПЛ 330, 400, 500, +- 400 кВ - 30
- для ПЛ 750 кВ - 40
2. Зона вздовж переходів ПЛ через водойми
(ріки, канали, озера тощо), що є повітря-
ним простором над поверхнею водоймищ, об-
меженим вертикальними площинами, які роз-
ташовані з обох боків лінії за невідхиле-
ного їх положення для судноплавних водой-
мищ на відстані 100 м, для несудноплав-
них - на відстані, передбаченій для вста-
новлення охоронних зон вздовж ПЛ, що про-
ходять суходолом
Охоронна зона кабельних 1. Ділянка землі уздовж підземних КЛ, об-
ліній електропередачі і межена вертикальними площинами, що розта-
кабельних ліній зв'язку шовані з обох боків сторони лінії від
крайніх кабелів на відстань 1 м для КЛ і
2 м для КЛЗ
2. Частина водного простору від водної
поверхні до дна вздовж підводних КЛ і
КЛЗ, обмеженого вертикальними площинами,
віддаленими по обидві сторони лінії від
крайніх кабелів на відстань 100 м
Працівники адміністра- Керівники, начальники служб і відділів
тивно-технічні підприємств, заступники вказаних осіб, а
також інженери, техніки, майстри та інші
особи, на яких покладено адміністративні
функції
Працівники оперативні Працівники, які перебувають на чергуванні
(чергові) в зміні і допущені до оперативного керу-
вання і оперативних перемикань: диспетче-
ри, чергові інженери і техніки, начальни-
ки змін, чергові по будинку і щитах керу-
вання, члени оперативно-виїзних бригад
Працівники оператив- Ремонтні працівники, спеціально навчені і
но-ремонтні підготовлені для оперативного обслугову-
вання в затвердженому обсязі закріплених
за ними електроустановок
Працівники ремонтні Працівники, навчені і допущені до ремонту
і технічного обслуговування обладнання,
пристроїв вторинних кіл та пристроїв ЗДТУ
в електроустановках
Працівники електротех- Працівники, посада або професія яких по-
нічні в'язана з обслуговуванням електроустано-
вок, що склали іспит з Правил безпеки під
час експлуатації електроустановок спожи-
вачів і мають групу з електробезпеки
Працівники електротех- Працівники, посада або професія яких по-
нологічні в'язана з експлуатацією електротехнічної
частини виробничого обладнання, обов'язки
котрих не стосуються обслуговування його
електроприводу
Підготовка робочого Виконання технічних заходів з убезпечення
місця проведення робіт на робочому місці
Повітряна лінія елект- Устрій для передавання електроенергії по
ропередачі проводах, розташованих просто неба і
прикріплених за допомогою ізоляторів та
арматури до опор або кронштейнів і стоя-
ків на інженерних спорудах (мостах, шля-
хопроводах тощо)
Початком та кінцем ПЛ є лінійні портали
або лінійні вводи РУ, а для відгалужень -
відгалужувальна опора та лінійний портал
або лінійний ввід РУ. В цьому разі натяж-
ні ізолювальні підвіски, встановлені на
лінійних порталах з боку ПЛ, а також усі
затискачі, закріплені на проводах ПЛ, на-
лежать до ПЛ. Лінійні портали з натяжними
ізолювальними підвісками з боку ПС, петлі
на цих порталах, спуски з проводів ПЛ до
різного обладнання (комутаційних апара-
тів, розрядників, конденсаторів зв'язку
та ін.), а також високочастотні загород-
жувачі не належать до ПЛ
Повітряна лінія під ПЛ всіх класів напруги і ПЛЗ, що прохо-
наведеною напругою дять по всій довжині або на окремих діль-
ницях поблизу діючих ПЛ напругою 35 кВ і
вище або поблизу контактної мережі елект-
рифікованої залізниці змінного струму, і
на відімкнених проводах котрих з різними
схемами їх заземлення (у т.ч. і за від-
сутності заземлення і за найбільшого ро-
бочого струму діючої ПЛ (контактної мере-
жі) наводиться напруга більше 42 В
"Повинно", "Необхідно", Означають обов'язковість виконання вимог
"Слід" Правил
Працівник з групою II, Працівник, який має групу з електробезпе-
III тощо ки не нижче II, III тощо
Приєднання Електричне коло (обладнання та шини) од-
ного призначення, назви і напруги, приєд-
нане до шин РУ, генератора, щита, збірки,
розміщене в межах електростанції, підс-
танції тощо.
Електричні кола різної напруги одного си-
лового трансформатора (незалежно від кі-
лькості обмоток), одного двошвидкісного
електродвигуна вважаються одним приєднан-
ням. В схемах многокутників, полуторних
та інших пристроїв до приєднання лінії,
трансформатора належать всі комутаційні
апарати та шини, якими ця лінія або тран-
сформатор приєднані до РУ
Робота під напругою Робота, що виконується з дотиком до стру-
мовідних частин, які перебувають під ро-
бочою напругою або на відстані до цих
струмовідних частин, меншій від припусти-
мої
Роботи верхолазні Роботи з монтажних пристосувань або без-
посередньо з елементів конструкцій, об-
ладнання, машин і механізмів, що виконую-
ться працівником на висоті 5 м і вище від
поверхні грунту, перекриття або робочого
настилу. При цьому основним засобом запо-
бігання падінню працівника з висоти є за-
побіжний пасок
Роботи на висоті Роботи, що виконуються на висоті 1,3 м і
більше від поверхні грунту, перекриттів
або робочого настилу
Роботи ремонтні Комплекс робіт з відновлення справності і
(ремонт) роботоздатності обладнання і пристроїв.
До ремонтних робіт, крім відновлювальних,
належать різні види випробування, нала-
годжувальні роботи і окремі види техніч-
ного обслуговування, що входять до складу
регламентних робіт
Роботи спеціальні Роботи, до яких ставлять додаткові (під-
вищені) вимоги безпеки праці.
До таких робіт допускаються особи, які
пройшли спеціальне навчання і перевірку
знань з безпечних методів і прийомів ви-
конання спеціальних робіт і мають в ква-
ліфікаційному посвідченні відповідний
запис
Роботи, що виконуються Виконання оперативними або оперативно-ре-
в порядку поточної монтними працівниками самостійно таких
експлуатації робіт на закріпленій за ними дільниці
протягом робочої зміни, які не потребують
оформлення наряду або розпорядження
Робоче місце Дільниця електроустановки, на якій в разі
вжиття всіх заходів безпеки (підготовка
робочого місця, застосування засобів за-
хисту, забезпечення безпечних відстаней
тощо) дозволяється виконання роботи
Розпорядження Завдання на безпечне виконання роботи, що
реєструється в журналі, визначає її
зміст, місце, час, заходи безпеки (якщо
вони вимагаються) і осіб, яким доручено
її виконання
Струмовідна частина Частина електроустановки, яка нормально
перебуває під напругою
Неструмовідна частина Частина електроустановки, яка нормально
не перебуває під напругою, але може опи-
нитись під напругою в аварійних режимах
роботи,- наприклад, корпус електричної
машини
Технічне обслуговування Комплекс робіт з підтримки роботоздатно-
сті обладнання в період його використан-
ня.
До технічного обслуговування електрооб-
ладнання належать: випробування облад-
нання і пристроїв, підтяжка контактних
з'єднань, доливання ізоляційного мастила,
випробування і вимірювання ізоляційних
характеристик тощо.
Частину робіт з технічного обслуговування
відповідно до посадових інструкцій вико-
нують чергові працівники

1.3. Організація безпечної експлуатації електроустановок
1.3.1. Керівник підприємства зобов'язаний забезпечити
утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок
відповідно до вимог чинних нормативних документів.
Для цього він повинен:
- призначити відповідального за справний стан і безпечну
експлуатацію електрогосподарства з числа інженерно-технічних
працівників, які мають електротехнічну підготовку і пройшли
перевірку знань у встановленому порядку (далі - особа,
відповідальна за електрогосподарство);
- забезпечити достатню кількість електротехнічних
працівників;
- затвердити Положення про енергетичну службу підприємства, а
також посадові інструкції і інструкції з охорони праці;
- встановити такий порядок, щоб працівники, на яких покладено
обов'язки з обслуговування електроустановок, вели ретельні
спостереження за дорученим їм обладнанням і мережами - оглядом,
перевіркою дії, випробуванням і вимірюванням;
- забезпечити перевірку знань працівників у встановлені
строки згідно з вимогами цих Правил і "Правил технической
эксплуатации электроустановок потребителей /Москва,
Энергоатомиздат, 1989", затверджених Міненерго СРСР 21.12.84 (далі
ПТЕ);
- забезпечити проведення протиаварійних,
приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань
електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ);
- забезпечити проведення технічного огляду електроустановок.
1.3.2. Фахівці служб охорони праці зобов'язані контролювати
безпечну експлуатацію електроустановок і повинні мати групу IV з
електробезпеки.
1.3.3. Забороняється покладати на енергослужбу обов'язки, що
не входять до її професійної компетенції.

2. Основні вимоги безпеки під час обслуговування
електроустановок

2.1. Вимоги до працівників
2.1.1. Порядок навчання і перевірки знань працівників має
бути відповідним до галузевого положення про навчання, інструктаж
і перевірку знань працівників з питань охорони праці ( z0095-94 ),
узгодженого з Держнаглядохоронпраці, а також до вимог до
електротехнічної обслуги, які містяться в ПТЕ.
2.1.2. Первинний (під час прийняття на роботу) та
періодичний (протягом трудової діяльності) медичний огляд
працівників провадиться згідно з Положенням про медичний огляд
працівників певних категорій, затвердженим наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 31.03.94 N 45 ( z0136-94 ),
зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.06.94 за
N 136/345.
2.1.3. Працівники, що обслуговують електроустановки,
зобов'язані знати ці Правила відповідно до займаної посади чи
роботи, яку вони виконують, і мати відповідну групу з
електробезпеки згідно з такими вимогами:
1) для одержання групи I, незалежно від посади і фаху,
необхідно пройти інструктаж з електробезпеки під час роботи в
даній електроустановці з оформленням в журналі реєстрації
інструктажів з питань охорони праці.
Інструктаж з електробезпеки на I групу має провадити особа,
відповідальна за електрогосподарство, або, за її письмовим
розпорядженням,- особа зі складу електротехнічних працівників з
групою III.
Мінімальний стаж роботи в електроустановках і видання
посвідчень працівникам з групою I не вимагаються;
2) особам молодшим за 18 років, не дозволяється присвоювати
групу вище II;
3) для присвоєння чергової групи з електробезпеки необхідно
мати мінімальний стаж роботи в електроустановках з попередньою
групою, зазначеній у додатку 1 цих Правил;
4) для одержання груп II-III працівники мають:
а) чітко усвідомлювати небезпеку, пов'язану з роботою в
електроустановках;
б) знати і уміти застосувати на практиці ці та інші правила
безпеки в обсязі, потрібному для роботи, яка виконується;
в) знати будову і улаштування електроустановок;
г) уміти практично надавати першу допомогу потерпілим в разі
нещасних випадків, в тому числі застосовувати способи штучного
дихання і зовнішнього масажу серця;
5) для одержання груп IV-V додатково необхідно знати
компонування електроустановок і уміти організувати безпечне
проведення робіт, уміти навчити працівників інших груп Правилам
безпеки і наданню першої допомоги потерпілим від електричного
струму;
6) для одержання групи V необхідно також розуміти, чим
викликані вимоги пунктів Правил безпечної експлуатації
електроустановок.
Працівнику, який пройшов перевірку знань Правил, видається
посвідчення встановленої додатком 2 до цих Правил форми, яке він
зобов'язаний мати при собі під час роботи.
Посвідчення про перевірку знань працівника є документом, який
засвідчує право на самостійну роботу в електроустановках на
зазначеній посаді за фахом.
Посвідчення про перевірку знань видається працівникові
комісією з перевірки знань підприємства, організації після
перевірки знань і є дійсним тільки після внесення відповідних
записів.
Під час виконання службових обов'язків працівник повинен мати
з собою посвідчення про перевірку знань. За відсутності
посвідчення, або за наявності посвідчення з простроченими
термінами перевірки знань, працівник до роботи не допускається.
Посвідчення про перевірку знань підлягає заміні у випадку
зміни посади або за відсутності місця для записів.
Посвідчення про перевірку знань вилучається у працівника
комісією з перевірки знань в разі незадовільних знань, керівником
структурного підрозділу - в разі вигасання терміну дії медичного
огляду.
Посвідчення про перевірку знань складається з твердої
обкладинки і блоку сторінок.
2.1.4. Забороняється допускати до роботи в електроустановках
осіб, які не пройшли навчання і перевірку знань цих Правил.
Ті працівники, зайняті виконанням спеціальних видів робіт, до
яких висуваються додаткові вимоги безпеки, мають бути навчені
безпечному виконанню таких робіт і мати відповідний запис про це у
посвідченні з перевірки знань з питань охорони праці.
Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується
керівництвом підприємства.
Результати перевірки знань фіксуються в журналі, порядок
ведення та форма якого приведені в додатку 3.
Сторінки журналу мають бути пронумеровані, прошнуровані і
скріплені печаткою підприємства на аркушах формату А4.
Під час перевірки знань групи працівників в один день і за
незмінного складу комісії допускається підписувати протокол один
раз після перевірки усієї групи екзаменованих у цей день,
перевірку знань яких проведено.
В графі 4 зазначається: працівник допускається до роботи в
електроустановках до 1000 В або до і вище 1000 В.
Для інспектувальних працівників і фахівців з охорони праці
зазначається: "допускається як інспектувальна особа".
Відповідальність за оформлення, стан і цілісність журналу
перевірки знань покладається на особу, відповідальну за
електрогосподарство.
Термін зберігання журналу - 3 роки після останнього запису.
Перевірка знань з технології робіт (правила експлуатації,
виробничі інструкції) може провадитися Держенергоспоживнаглядом
окремо від перевірки знань з безпечної експлуатації
електроустановок, в цьому разі робиться окремий запис в журналі.
2.1.5. Забороняється допускати до роботи працівників з
ознаками алкогольного або наркотичного сп'яніння, а також з явними
ознаками захворювання.
2.1.6. Забороняється виконання розпоряджень та завдань, що
суперечать вимогам цих Правил.
2.1.7. Кожний працівник особисто відповідає за свої дії в
частині дотримання вимог цих Правил.
У випадку, якщо працівник самостійно не спроможний вжити
дійових заходів з усунення виявлених ним порушень Правил, він
зобов'язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника,
а у випадку його відсутності - керівника вищого рівня.
2.1.8. В разі нещасних випадків з людьми зняття напруги для
звільнення потерпілого від дії електричного струму має бути
виконано негайно, без попереднього дозволу.
2.1.9. Працівники, що порушили вимоги цих Правил, усуваються
від роботи і несуть відповідальність (дисциплінарну,
адміністративну, кримінальну) згідно з чинним законодавством.
2.1.10. Працівники, що припустилися порушення вимог цих
Правил, без позачергової перевірки знань до робіт в
електроустановках не допускаються.

2.2. Оперативне обслуговування

2.2.1. Оперативне обслуговування електроустановок може
здійснюватися як місцевими оперативними чи оперативно-ремонтними
працівниками, за якими закріплена ця електроустановка, так і
виїзними, за якими закріплена група електроустановок.
Вид оперативного обслуговування, кількість оперативних
працівників в зміну чи на електроустановці визначаються особою,
відповідальною за електрогосподарство, за узгодженням з
керівництвом підприємства (організації) і зазначається в місцевих
інструкціях.
2.2.2. До оперативного обслуговування електроустановок
допускаються працівники, які знають оперативні схеми, посадові і
експлуатаційні інструкції, інструкції з охорони праці, особливості
обладнання і пройшли навчання, дублювання та перевірку знань цих
Правил та ПТЕ.
2.2.3. Оперативні працівники, які обслуговують
електроустановки одноосібно, та ті старші в зміні чи бригаді
оперативні працівники, за якими закріплені електроустановки,
повинні мати групу з електробезпеки IV в електроустановках
напругою понад 1000 В і III - в електроустановках напругою до
1000 В.
2.2.4. Оперативні працівники повинні працювати за графіком,
затвердженим особою, відповідальною за електрогосподарство
підприємства чи структурного підрозділу.
2.2.5. Оперативні працівники, які заступають на чергування,
мають прийняти зміну від попереднього чергового, здати зміну
наступному черговому у відповідності з графіком.
Припинення чергування без здачі зміни забороняється. У
виняткових випадках залишення робочого місця є припустимим з
дозволу оперативного працівника вищої посади.
2.2.6. Під час приймання зміни оперативний працівник
зобов'язаний:
- ознайомитися зі схемою і станом та режимом роботи
устаткування на своїй дільниці особистим оглядом в обсязі,
встановленому інструкцією;
- одержати від чергового, який здає зміну, інформацію про
стан устаткування, за яким необхідно вести ретельний нагляд для
запобігання аваріям та неполадкам, а також про стан устаткування,
що перебуває в ремонті або резерві;
- перевірити і прийняти інструмент, матеріали, ключі від
приміщень, засоби захисту, оперативну документацію та інструкції;
- ознайомитися з усіма записами та розпорядженнями за час, що
минув з його останнього чергування;
- оформити приймання зміни записом у журналі, відомості, а
також в оперативній схемі власним підписом та підписом працівника,
який її здає;
- доповісти старшому зміни про початок чергування та про
неполадки, виявлені під час прийняття зміни.
2.2.7. Прийняття і здача зміни безпосередньо під час
ліквідації аварії, виконання перемикань чи операцій по вмиканню та
вимиканню обладнання забороняється.
Під час тривалої ліквідації аварії здача зміни здійснюється з
дозволу особи, відповідальної за електрогосподарство.
2.2.8. Забороняється прийняття і здача зміни у випадках, коли
на дільниці, яка обслуговується, робочі місця не прибрані,
устаткування забруднене.
Прийняття зміни, коли устаткування несправне чи є відхилення
від нормального режиму його роботи, допускається тільки з дозволу
особи, відповідальної за електрогосподарство підприємства, або
оперативного працівника вищого рівня, про що робиться запис в
оперативному журналі.
2.2.9. Оперативні працівники під час свого чергування є
відповідальними за правильне обслуговування та безаварійну роботу
всього устаткування на закріпленій за ними дільниці.
2.2.10. Старший в зміні оперативний працівник або
одноособово, або спільно з адміністрацією підприємства (цеху,
дільниці) повинен виконувати обгрунтовані вимоги працівників
енергопостачальної організації.
2.2.11. Старший в зміні оперативний працівник зобов'язаний
негайно повідомити диспетчера енергопостачальної організації про
аварії, які спричинили відключення однієї або кількох ліній
електропередачі, що живлять підприємство.
Список працівників, які мають право проведення оперативних
переговорів з енергопостачальною організацією, визначається
особою, відповідальною за електрогосподарство, затверджується
керівником, погоджується з Держнаглядохоронпраці і передається у
відповідну оперативну службу енергопостачальної організації.
2.2.12. В разі порушення режиму роботи, пошкодженні чи аварії
електроустаткування оперативний працівник зобов'язаний негайно
вжити заходів з відновлення схеми нормального режиму роботи і
повідомити про те, що сталося, безпосередньо старшому у зміні
працівнику або особі, відповідальній за електрогосподарство.
У випадку неправильних дій оперативних працівників під час
ліквідації аварії старший в зміні оперативний працівник
зобов'язаний прийняти на себе керівництво і відповідальність за
подальший перебіг ліквідації аварії.
2.2.13. Оперативні працівники повинні проводити обходи та
огляди устаткування і виробничих приміщень на закріпленій за ним
дільниці.
Огляд електроустановок може виконуватись одноосібно:
- адміністративно-технічним працівником з групою V в
електроустановках понад 1000 В і з групою IV - в електроустановках
до 1000 В;
- оперативним працівником, який обслуговує цю
електроустановку.
Огляд електроустановок неелектротехнічними працівниками та
екскурсії, за наявності дозволу керівництва підприємства, можуть
провадитись під наглядом працівника з групою IV, який має право
одноосібного огляду.
Огляд повинен провадитись згідно з вимогами цих Правил.
Список адміністративно-технічних працівників, яким
дозволяється одноосібний огляд, встановлюється особою,
відповідальною за електрогосподарство і затверджується керівником
підприємства.
2.2.14. Під час огляду в електроустановках понад 1000 В
забороняється відкривати двері приміщень, комірок, що не
обладнанні сітчастими огорожами або бар'єрами, якщо відстань між
дверима і струмовідними частинами менша за зазначену в
таблиці 2.3. Перелік таких приміщень і комірок затверджується
особою, відповідальною за електрогосподарство.
В електроустановках понад 1000 В, в яких вхід до приміщень,
комірок обладнаний сітчастими огорожами або бар'єрами, під час
огляду забороняється відкривати двері сітчастих огорож і проникати
за огорожі чи бар'єри.
2.2.15. Забороняється під час огляду електроустановок
виконувати будь-яку роботу.
2.2.16. Огляди, виявлення і ліквідація несправностей в
електроустановках без місцевих чергових працівників виконуються
централізовано виїзними працівниками, що здійснюють нагляд і
роботи на об'єкті (чи групі об'єктів). Періодичність цих робіт
встановлюється особою, відповідальною за електрогосподарство,
залежно від місцевих умов. Результати оглядів фіксуються в
оперативному журналі.
2.2.17. Працівники, які не обслуговують дану
електроустановку, допускаються до огляду з дозволу особи,
відповідальної за електрогосподарство підприємства, цеху,
дільниці.
2.2.18. Двері приміщень електроустановок (щитів, збірок тощо)
мають бути постійно замкнені.
Для кожного приміщення має бути не менше двох комплектів
ключів, один з яких є запасним. Ключі від приміщень РУ не повинні
пасувати до дверей комірок і камер.
2.2.19. Ключі повинні бути пронумеровані і перебувати на
зберіганні в оперативних або в адміністративно-технічних
працівників. В електроустановках без місцевих оперативних
працівників ключі повинні перебувати на пункті керування у
оперативного працівника, який є старшим по зміні. Ключі слід
видавати під розписку:
- під час огляду працівникам, яким дозволено одноособовий
огляд, та оперативно-ремонтним працівникам, в тому числі й тим, що
не перебувають на зміні, під час виконання ними робіт в
електроустановках за нарядом чи розпорядженням;
- на час виконання робіт за нарядом чи за розпорядженням -
керівнику робіт, допускачеві або наглядачеві.
Ключі підлягають поверненню щоденно після закінчення роботи.
Під час виконання робіт в електроустановках без місцевих
оперативних працівників ключі підлягають поверненню не пізніше
наступного дня після повного закінчення робіт.
2.2.20. Особисті ключі для входу в приміщення дозволяється
мати тільки оперативним працівникам, які приймають і здають зміну
по телефону.
В приміщеннях електроустановок забороняється зберігання
матеріалів та інструментів, що не належать до даної
електроустановки.

2.3. Виконання робіт
2.3.1. Роботи в електроустановках стосовно заходів безпеки
поділяються на три категорії:
- зі зняттям напруги;
- без зняття напруги на струмовідних частинах та поблизу них;
- без зняття напруги віддалік від струмовідних частин, що
перебувають під напругою.
У випадку одночасної роботи в електроустановках напругою до
та понад 1000 В категорії робіт визначаються як для установок
понад 1000 В.
2.3.2. До робіт, які виконуються зі зняттям напруги, належать
роботи, що провадяться в електроустановці (або її частині), в якій
зі струмовідних частин знято напругу і доступ в електроустановки
(або їх частини), що перебувають під напругою, унеможливлено.
2.3.3. До робіт, які виконуються без зняття напруги на
струмовідних частинах та поблизу них, належать роботи, що
проводяться безпосередньо на цих частинах.
В електроустановках напругою понад 1000 В, а також на ПЛ
напругою до 1000 В до цих самих робіт належать роботи, які
виконуються на відстанях від струмовідних частин, менших від
вказаних в таблиці 2.3.

Таблиця 2.3. Припустимі відстані до струмовідних частин, що
перебувають під напругою, м
------------------------------------------------------------------
Напруга, кВ |Відстань від людини у бу-|Відстань від механізмів
|дь-якому можливому її по-|та вантажопідіймальних
|ложенні та інструментів і|машин у робочому та
|пристосувань, що викорис-|транспортному положен-
|товуються нею, від тимча-|нях від стропів, ван-
|сових огорож, м, не менше|тажозахватних пристосу-
| |вань та вантажів, м,
| |не менше
------------------------------------------------------------------
До 1:
на ПЛ, 0,6 1,0
в решті електро- не нормується (без доти-
установок ку) 1,0
6 - 35 0,6 1,0
110 1,0 1,5
150 1,5 2,0
220 2,0 2,5
------------------------------------------------------------------

В процесі визначення допустимих відстаней в електроустановках
інших напруг фактичні напруги слід відносити до наступних більших
значень напруг, вказаних в наведеній таблиці.
Роботи без зняття напруги на струмовідних частинах та поблизу
них слід виконувати не менше як двом працівникам, з яких керівник
робіт повинен мати групу IV, інші - групу III.
2.3.4. Роботою без зняття напруги віддалік від струмовідних
частин, що перебувають під напругою, вважається робота, під час
якої є неможливим випадкове наближення працівників і ремонтного
оснащення та інструменту, що застосовуються ними, до струмовідних
частин на відстань, меншу від зазначеної в таблиці 2.3, проведення
технічних або організаційних заходів для запобігання такому
наближенню не потрібно.
2.3.5. В електроустановках напругою понад 1000 В роботи без
зняття напруги на струмовідних частинах та поблизу них слід
виконувати із застосуванням засобів захисту для ізоляції
працівника від струмовідних частин або від землі. У випадку
ізоляції працівника від землі роботи слід виконувати згідно зі
спеціальними інструкціями або технологічними картами, в яких
передбачено необхідні заходи безпеки.
2.3.6. Під час роботи в електроустановках напругою до 1000 В
без зняття напруги на струмовідних частинах чи поблизу від них
необхідно:
- обгородити розташовані поблизу робочого місця інші
струмовідні частини, що перебувають під напругою, і до яких
можливий випадковий дотик;
- працювати в діелектричному взутті чи стоячи на ізолювальній
підставці або на діелектричному килимі;
- застосовувати інструмент із ізолювальними руків'ями (у
викруток, крім того, має бути ізольований стрижень); за
відсутності такого інструменту слід користуватися діелектричними
рукавичками.
2.3.7. Під час виконання робіт без зняття напруги на
струмовідних частинах за допомогою ізолювальних засобів захисту
необхідно:
- тримати ізолювальні частини засобів захисту за руків'я до
обмежувального кільця;
- розміщувати ізолювальні частини засобів захисту так, щоб не
виникла небезпека перекриття по поверхні ізоляції між
струмовідними частинами двох фаз чи замикання на землю;
- користуватися тільки сухими і чистими ізолювальними
частинами засобів захисту з непошкодженим лаковим покриттям.
В разі виявлення порушень лакового покриття чи інших
несправностей ізолювальних частин засобів захисту користування
ними забороняється.
2.3.8. В процесі роботи із застосуванням електрозахисних
засобів (ізолювальні штанги та кліщі, електровимірювальні кліщі,
покажчики напруги) допускається наближення працівника до
струмовідних частин на відстань, яка визначається довжиною
ізолювальної частини цих засобів.
2.3.9. Без застосування електрозахисних засобів забороняється
торкатися ізоляторів електроустановки, що перебуває під напругою.
2.3.10 В електроустановках забороняється працювати у
зігнутому стані, якщо в разі випрямлення відстань до струмовідних
частин буде меншою від вказаної в графі 2 таблиці 2.3.
В процесі виконання робіт біля необгороджених струмовідних
частин забороняється розташовуватися таким чином, щоб ці частини
знаходилися позаду чи з двох боків.
2.3.11. Заносити довгі предмети (труби, драбини тощо) та
працювати з ними в РУ, в яких унеможливлено випадковий дотик до
частин, що перебувають під напругою, потрібно вдвох під постійним
наглядом керівника робіт.
Риштування та драбини, що застосовуються для ремонтних робіт,
мають бути виготовлені за ГОСТ, ДСТУ чи ТУ на них. Опорна частина
драбин, що встановлюються на гладких поверхнях, має бути оббита
гумою, а на опорних частинах драбин, що встановлюються на землі,
мають бути гострі металеві наконечники. Драбини повинні верхнім
кінцем надійно спиратися на міцну опору. У разі необхідності
обіперти драбину на провід, вона повинна бути обладнана гачками в
верхній частині. Зв'язані драбини застосовувати забороняється.
В разі встановлення приставних драбин на підкранових балках,
елементах металевих конструкцій тощо необхідно надійно закріпити
верхівку і низ драбини на конструкціях.
В процесі обслуговування та ремонту електроустановок
застосування металевих драбин забороняється.
Роботу із застосуванням драбин виконують два працівники, один
з яких перебуває знизу.
Стоячи на ящиках та інших сторонніх предметах виконувати
роботи забороняється.
2.3.12. Роботи на кінцевих опорах ПЛ, що перебувають на
території ВРУ, слід виконувати згідно з вимогами розділу 3.12 цих
Правил.
Ремонтні працівники ліній перед тим, як зайти у ВРУ, повинні
бути проінструктовані і заходити до місця робіт у супроводі
оперативного працівника з групою III; виходити з ВРУ після
закінчення роботи чи під час перерви працівникам дозволяється під
наглядом керівника робіт.
2.3.13. У прольоті перетину на ПЛ та у ВРУ в разі заміни
проводів (тросів) та ізоляторів і арматури цих проводів (тросів),
що розташовані нижче проводів під напругою, через проводи (троси),
що заміняються, слід перекинути канати з рослинних та синтетичних
волокон. Канати потрібно перекидати в двох місцях перетину і
закріплювати їх кінці за якорі, конструкції тощо. Піднімання
проводу (тросу) слід здійснювати поволі, без ривків.
Роботи на проводах (тросах) та на ізоляторах і арматурі цих
проводів (тросів), розташованих вище від проводів (тросів), що
перебувають під напругою, можуть бути дозволені за умови складення
плану виконання робіт, що затверджується керівництвом
підприємства, в якому мають бути передбачені заходи, що
перешкоджають опусканню проводів (тросів), та заходи щодо захисту
від наведеної напруги. Забороняється заміна проводів і тросів під
час цих робіт без зняття напруги з проводів, що перетинаються.
2.3.14. Роботи на ПЛ в зоні наведеної напруги, пов'язані з
доторканням до проводу (троса), спущеного з опори аж до землі,
повинні виконуватися із застосуванням електрозахисних засобів
(рукавички, штанги) чи з металевого майданчика, з'єднаної для
вирівнювання потенціалу провідником з цим проводом (тросом).
Допускається виконання робіт з землі без застосування
електрозахисних засобів та металевого майданчика за умови
накладення заземлення на провід (трос) безпосередньо поблизу
кожного місця дотику, але не далі ніж за 3 м від місця роботи.
2.3.15. Під час наближення грози слід припинити всі роботи на
ПЛ, ПЛЗ і у ВРУ, а в ЗРУ - роботи на вводах і комутаційній
апаратурі, безпосередньо з'єднаній з повітряними лініями.
Під час снігопаду, дощу, туману забороняються роботи, які
вимагають застосування захисних ізолювальних засобів.
2.3.16. В разі виявлення замикання на землю в
електроустановках від 6 до 35 кВ забороняється наближатися на
відстань, меншу ніж 4 м - в закритих і меншу ніж 8 м - у відкритих
РУ і на ПЛ.
Більше від вказаного в цьому пункті наближення до цього місця
припустиме тільки для виконання операцій з комутаційною апаратурою
для ліквідації замикання на землю, а також у разі необхідності
вивільнення людей, що потрапили під напругу, та надання їм першої
допомоги.
В цих випадках обов'язково слід користуватися як основними,
так і додатковими електрозахисними засобами.
2.3.17. Працівникам слід пам'ятати, що після зникнення
напруги з електроустановки вона може бути подана знову без
попередження.
2.3.18. Встановлення і зняття запобіжників, як правило,
проводиться за знятої напруги.
Під напругою, але без навантаження допускається знімати та
встановлювати запобіжники на приєднаннях, в схемі яких відсутні
комутаційні апарати, що дозволяють зняти напругу.
Під напругою і під навантаженням в освітлювальних мережах і у
вторинних колах допускається знімати і встановлювати запобіжники
трансформаторів напруги, запобіжники пробкового типу.
2.3.19. Під час зняття і встановлення запобіжників під
напругою необхідно користуватися:
- в електроустановках напругою понад 1000 В - ізолювальними
кліщами (штангою), діелектричними рукавичками та захисними
окулярами (маскою);
- в електроустановках до 1000 В - ізолювальними кліщами чи
діелектричними рукавичками, а в разі наявності відкритих плавких
вставок - також і захисними окулярами (маскою).
2.3.20. Вимикати і вмикати роз'єднувачі, та вимикачі напругою
понад 1000 В з ручним приводом слід в діелектричних рукавичках.
2.3.21. В темний час доби дільниці робіт, робочі місця і
підходи до них повинні освітлюватися. Освітленість має бути
рівномірною, без засліплювальної дії на працівників освітлювальних
пристроїв. Забороняється виконання робіт в неосвітлених місцях.
2.3.22. Всі працівники, які перебувають в приміщеннях з
діючим електрообладнанням електростанцій і підстанцій (за винятком
щитів керування релейних та їм подібних приміщень), в ЗРУ, ВРУ, в
колодязях, тунелях та траншеях, а також на ПЛ, зобов'язані
користуватися захисними касками.
2.3.23. Під час виконання земляних, зварювальних, підривних
робіт, робіт із застосуванням спеціальних підіймачів,
вантажопідіймальних, землерийних машин та інших механізмів в
охоронній зоні діючих ПЛ і КЛ слід керуватися відповідними
Правилами і нормами безпечного виконання цих видів робіт (Правила
охорони електричних мереж, затверджені постановою Кабінету
Міністрів України 04.03.97 N 209 ( 209-97-п ), СНиП III-4 80*;
Правила будови та безпечної експлуатації вантажопідіймальних
кранів, затверджені наказом Держнаглядохоронпраці України 16.12.93
N 127).
2.3.24. Виконання робіт в електроустановках з використанням
спеціальних пристосувань, машин та механізмів слід провадити за
технологічними картами та ППР.
Технологічні карти та ППР узгоджуються з посадовими особами,
які безпосередньо відповідають за безпечну експлуатацію цих
пристосувань, машин і механізмів, та службою охорони праці
підприємства.
Узгоджені технологічні карти та ППР повинні бути затверджені
керівником підприємства.
2.3.25. Виконання в електроустановках будь-яких робіт в зоні
дії іншого наряду чи розпорядження повинно узгоджуватися з особою,
яка видала цей наряд чи розпорядження.

3. Організаційні заходи, що убезпечують працівників
під час роботи

3.1. Перелік основних заходів
3.1.1. Роботи в електроустановках стосовно їх організації
поділяються на такі, що виконуються: за нарядом-допуском (далі
нарядом), за розпорядженням та в порядку поточної експлуатації.
3.1.2. Організаційними заходами, якими досягається безпека
робіт в електроустановках, є:
- затвердження переліку робіт, що виконуються за нарядами,
розпорядженнями і в порядку поточної експлуатації;
- призначення осіб, відповідальних за безпечне проведення
робіт;
- оформлення робіт нарядом, розпорядженням або затвердженням
переліку робіт, що виконуються в порядку поточної експлуатації;
- підготовка робочих місць;
- допуск до роботи;
- нагляд під час виконання робіт;
- переведення на інше робоче місце;
- оформлення перерв в роботі та її закінчення.

3.2. Працівники, відповідальні за безпеку робіт
3.2.1. Відповідальними за безпеку робіт, що виконуються в
електроустановках, є:
- працівник, який видає наряд, розпорядження;
- працівник, який дає дозвіл на підготовку робочого місця;

- працівник, який готує робоче місце, допуск;
- працівник, який допускає до роботи (далі - допускач);
- керівник робіт;
- працівник, який наглядає за безпечним виконанням робіт
(далі - наглядач);
- члени бригади.
3.2.2. Працівник, який видає наряд, розпорядження, встановлює
можливість безпечного виконання роботи. Він відповідає за
достатність і правильність зазначених у наряді заходів безпеки, за
якісний і кількісний склад бригади і призначення працівників,
відповідальних за безпечне виконання робіт, а також за
відповідність груп з електробезпеки працівників, які зазначені в
наряді, роботі, що виконується.
Працівник, який видає наряд, зобов'язаний у випадках,
передбачених цими Правилами, визначити зміст рядків наряду "Окремі
вказівки".
Форма наряду-допуску та вказівки щодо його заповнення
наведені в додатку 4.
Право видачі нарядів та розпоряджень надається
адміністративно-технічним працівникам підприємства, які мають
групу V в електроустановках понад 1000 В та групу IV - в
електроустановках до 1000 В.
3.2.3. Особи, які складають і затверджують перелік робіт, що
виконуються в порядку поточної експлуатації, визначають
необхідність, можливість і періодичність безпечного виконання цих
робіт з огляду на місцеві умови, а також кількісний та якісний
склад виконавців на кожний вид роботи.
3.2.4. Працівник, який дає дозвіл на підготовку робочих місць
і на допуск, несе відповідальність за достатність передбачених для
безпечного виконання робіт заходів по вимкненню та заземленню
устаткування і можливість їх здійснення, а також за координацію
часу і місця роботи бригад, що допускаються.
Давати дозвіл на підготовку робочих місць і на допуск мають
право оперативні працівники з групою V - в електроустановках понад
1000 В і групою IV - в електроустановках до 1000 В.
3.2.5. Працівник, який готує робоче місце, відповідає за
правильне виконання заходів щодо підготовки робочого місця,
вказаних у наряді, а також тих, що вимагаються умовами роботи
(встановлення замків, плакатів, огорож).
Готувати робочі місця мають право чергові або
оперативно-ремонтні працівники, які допущені до оперативних
перемикань в даній електроустановці.
3.2.6. Допускач відповідає за правильність і достатність
вжитих заходів безпеки та їх відповідність до характеру і місця
роботи, зазначених у наряді, за правильний допуск до роботи, а
також за повноту та якість проведеного ним інструктажу.
Допускачами призначаються оперативні або оперативно-ремонтні
працівники.
В електроустановках понад 1000 В допускачі повинні мати групу
IV, а в електроустановках до 1000 В - групу III.
3.2.7. Керівник робіт відповідає за:
- вжиття заходів безпеки, передбачених нарядом чи
розпорядженням, та їх достатність;
- чіткість і повноту інструктажу членів бригади;
- наявність, справність і правильне застосування необхідних
засобів захисту, інструменту, інвентарю та пристосувань;
- збереження та постійність перебування на робочому місці
заземлень, огороджень, знаків і плакатів безпеки, запірних
пристроїв протягом робочої зміни;
- організацію і безпечне виконання робіт і дотримання цих
Правил.
Керівник робіт повинен здійснювати постійний нагляд за
членами бригади і усувати від роботи членів бригади, які порушують
ці Правила, а також не допускати тих, що перебувають у стані
алкогольного чи наркотичного сп'яніння, або хворих.
Керівник робіт повинен мати групу з електробезпеки IV під час
виконання робіт в електроустановках понад 1000 В і групу III - в
електроустановках до 1000 В.
3.2.8. Наглядач призначається для нагляду за бригадами
будівельних робітників, різноробочих, такелажників та інших
неелектротехнічних працівників під час виконання ними робіт в
електроустановках за нарядами та розпорядженнями.
Наглядач за електротехнічними працівниками, у тому числі
відрядженими, призначається у випадку проведення робіт в
електроустановках у особливо небезпечних умовах, які визначає
особа, відповідальна за електрогосподарство підприємства.
Наглядач контролює наявність встановлених на місці роботи
заземлень, огороджень, плакатів, запірних пристроїв та відповідає
за безпеку членів бригади відносно ураження електричним струмом.
Наглядачам забороняється поєднувати нагляд з виконанням
будь-якої роботи і залишати бригаду без нагляду під час роботи.
Наглядачами призначаються електротехнічні працівники з групою
III.
3.2.9. Списки працівників, які мають право на видачу нарядів,
розпоряджень, керівників робіт, допускачів, зазначених в пункті
3.2.1 цих Правил, переліки робіт, що виконуються за нарядами,
розпорядженнями і в порядку поточної експлуатації, визначаються
особою, відповідальною за електрогосподарство, і затверджуються
керівником підприємства.
Зазначені списки і переліки підлягають щорічному перегляду та
поновному затвердженню.
3.2.10. Допускається суміщення обов'язків відповідальних
працівників згідно з таблицею 3.2. В разі суміщення обов'язків
відповідальний працівник повинен мати групу з електробезпеки не
нижче тієї, яка вимагається для працівників, обов'язки котрих вона
суміщає.

Таблиця 3.2. Суміщення обов'язків відповідальних працівників
------------------------------------------------------------------
Відповідальний працівник| Обов'язки, що суміщуються
------------------------------------------------------------------
Працівник, який видає Керівник робіт
наряд Допускач в електроустановках без місцевих
чергових працівників
Допускач Працівник, який готує робоче місце
Керівник робіт
Член бригади
Керівник робіт Працівник, який готує робоче місце
Допускач в електроустановках без місцевих
чергових працівників
------------------------------------------------------------------

3.3. Порядок видачі та оформлення наряду
3.3.1. Наряд на роботу виписується у двох примірниках за
умови дотримання чіткості і ясності записів в обох примірниках.
Заповнення наряду олівцем, виправлення і перекреслювання
написаного тексту є неприпустимим.
3.3.2. Наряд передається оперативному працівнику або
працівнику, який готує робоче місце в електроустановках без
місцевих чергових працівників, перед початком підготовки робочого
місця.
3.3.3. Допускається передача наряду по телефону працівником,
який видає наряд, старшому в зміні оперативному працівнику
зазначеної в наряді електроустановки, або керівнику робіт. В цьому
разі наряд заповнюється в трьох примірниках: один примірник
заповнює працівник, який видає наряд, а два - працівник, який
приймає його по телефону.
3.3.4. Наряд виписують на одного керівника робіт (наглядача)
з однією бригадою. На руки керівнику робіт видається тільки один
наряд.
На однотипні роботи, що виконуються без зняття напруги однією
бригадою, може бути виданий один спільний наряд для виконання їх в
порядку черги на кількох приєднаннях, в одному або різних РУ, у
різних приміщеннях підстанцій. Оформлення переведення з одного
робочого місця на друге вимагається тільки в разі переходу з
одного РУ на інше, з одного поверху РУ на інший.
3.3.5. В електроустановках, де напруга знята з усіх
струмовідних частин, у тому числі й з виводів ПЛ та КЛ, і
замкнутий вхід до суміжної електроустановки (збірки та щити до
1000 В можуть залишатися під напругою), допускається видавати один
наряд для одночасної роботи на всіх приєднаннях.
3.3.6. В разі розширення робочого місця чи зміни кількості
робочих місць слід видавати новий наряд.
3.3.7. В разі заміни керівника робіт, а також зміни складу
бригади більше ніж наполовину, має бути виданий новий наряд.
3.3.8. Оперативні працівники під час чергування з дозволу
старшого в зміні оперативного працівника можуть залучатись до
участі в роботі ремонтної бригади без включення в наряд, з записом
в оперативному журналі після цільового інструктажу і розпису за
нього.
3.3.9. Наряд видається на термін не більше 15 календарних
днів від дня початку роботи.
Наряд може бути продовжений один раз на термін не більше
15-ти календарних днів від дня продовження. Продовжити наряд може
працівник, який видав наряд, або інший працівник, який має право
видачі нарядів на роботи в даній електроустановці.
3.3.10. Система нумерації нарядів, порядок їх реєстрації і
зберігання встановлюється письмовим розпорядженням особи,
відповідальної за електрогосподарство.
3.3.11. Наряди, роботи за якими закінчені повністю,
зберігаються протягом 30-ти діб.
3.3.12. Форма журналу обліку робіт за нарядами і
розпорядженнями наведена у додатку 5.
В кожному електрогосподарстві підприємства роботи за нарядами
і розпорядженнями слід обліковувати в призначеному для цього
журналі обліку робіт за нарядами і розпорядженнями, за
рекомендованою в додатку 5 формою.
В журналі у відповідних графах реєструється первинний допуск
до роботи за нарядами і повне її закінчення, допуск до роботи
згідно з розпорядженням та її закінчення (за винятком робіт згідно
з розпорядженнями, які виконуються найбільш оперативними
працівниками або під їхнім наглядом, запис про які робиться тільки
в оперативному журналі). Крім того, первинні і щоденні допуски до
робіт за нарядами оформляються записами в журналі; в цьому разі
зазначається тільки номер наряду і робоче місце.
Відповідальність за ведення і цілісність журналу покладається
на особу, відповідальну за електрогосподарство. Журнал має бути
пронумерований, прошнурований і скріплений печаткою. Термін його
зберігання після останнього запису - 6 місяців.

3.4. Склад бригади, що працює за нарядом
3.4.1. Чисельність бригади та її склад з врахуванням
кваліфікації і груп з електробезпеки працівників визначає
працівник, який видає наряд (розпорядження), виходячи зі
складності роботи, умов її виконання, а також потреби забезпечення
можливості повноцінного нагляду за безпечним виконанням робіт
всіма членами бригади з боку керівника робіт (наглядача).
3.4.2. У випадку роботи за нарядом бригада повинна складатися
не менше ніж із двох працівників, включно з керівником робіт.
До складу бригади з розрахунку на кожного її члена з
групою III допускається включати одного працівника з групою I, але
загальна кількість членів бригади з групою I має бути не більше
ніж дві особи.
3.4.3. Змінювати склад бригади дозволяється працівнику, який
видав наряд, або іншому працівнику, який має право видачі нарядів
на виконання робіт в даній електроустановці. Вказівки про зміни
складу бригади можуть бути передані по телефону виконавцю робіт
або допускачеві, який у наряді за своїм підписом записує прізвище
та ініціали працівника, що дав вказівку про зміну.
В разі зміни складу бригади не мають бути порушені вимоги
пунктів 3.4.1, 3.4.2 цих Правил. Керівник робіт зобов'язаний
проінструктувати працівників, заново введених до складу бригади,
про заходи по безпечному проведенню робіт.
3.4.4. Зміни в складі бригади оформлюються працівником, який
видав наряд, а за його відсутності - працівником, який має право
видачі нарядів на роботи в даній електроустановці.

3.5. Підготовка робочого місця і допуск до виконання робіт
3.5.1. Підготовка робочих місць і допуск можуть провадитись
тільки з дозволу оперативних працівників, а на підприємствах, де
таких працівників немає - з дозволу особи, яка видала наряд чи
розпорядження за узгодженням з особою, відповідальною за
електрогосподарство.
3.5.2. Забороняється змінювати передбачені нарядом
(розпорядженням) заходи по підготовці робочих місць.
В разі виникнення сумніву в достатності і правильності
заходів з підготовки робочого місця і можливості безпечного
виконання роботи ця підготовка має бути припинена.
3.5.3. Підготовку робочих місць, як правило, виконують два
працівники, які мають право на оперативні перемикання в даній
електроустановці. Дозволяється виконувати підготовку робочого
місця керівнику робіт з одним із членів бригади, якщо вони мають
права на оперативні перемикання в даній електроустановці.
Підготовку робочого місця може виконувати один працівник,
крім встановлення переносних заземлень в електроустановках понад
1000 В і виконання перемикань, що здійснюються на двох і більше
приєднаннях в електроустановках понад 1000 В, що не мають діючих
пристроїв блокування роз'єднувачів від неправильних дій.
3.5.4. Допускач разом з керівником робіт повинні перевірити
виконання технічних заходів з підготовки робочого місця.
Якщо керівник робіт суміщує обов'язки допускача, то таку
перевірку він виконує з одним із членів бригади, який має
групу III.
3.5.5. Допуск до роботи за нарядами та розпорядженнями слід
провадити безпосередньо на робочому місці.
3.5.6. Допуск провадиться після перевірки технічних заходів з
підготовки робочого місця.
В цьому разі допускач має:
- перевірити, чи відповідає склад бригади зазначеному у
наряді або розпорядженні, та наявність у членів бригади посвідчень
про перевірку знань;
- провести інструктаж: ознайомити бригаду зі змістом наряду,
розпорядження; зазначити межі робочого місця і підходи до нього;
показати найближче до робочого місця устаткування та струмовідні
частини приєднань, що ремонтуються, та суміжних, до яких
забороняється наближатися незалежно від того, перебувають вони під
напругою чи ні;
- довести бригаді, що напруга відсутня показом встановлених
заземлень та перевіркою відсутності напруги, якщо заземлення не
видно з робочого місця, а в електроустановках 35 кВ і нижче (де
дозволяє конструктивне виконання) з наступним дотиком рукою до
струмовідних частин, після перевірки відсутності напруги.
3.5.7. Після інструктажу допускача бригаду повинен
проінструктувати керівник робіт щодо безпечного виконання робіт,
використання інструменту, пристосувань, механізмів і
вантажопідіймальних машин.
Без проведення інструктажу допуск бригади забороняється.
3.5.8. Проведення інструктажу і допуску оформляються
підписами допускача і керівника робіт (наглядача) в таблиці 3
наряду із зазначенням дати і часу.
3.5.9. Допуск оформлюється в обох примірниках наряду, з яких
один залишається у керівника робіт (наглядача), а другий - у
допускача.
Коли керівник робіт суміщає обов'язки допускача, допуск
оформлюють в одному примірнику наряду.
Під час роботи за розпорядженням час допуску реєструють в
журналі обліку робіт за нарядами і розпорядженнями.

3.6. Нагляд під час виконання робіт за нарядом
3.6.1. З моменту допуску бригади до робіт нагляд за нею, з
метою запобігання порушенням вимог цих Правил, покладається на
керівника робіт або наглядача. Керівник робіт і наглядач повинні
весь час перебувати на місці робіт, в міру можливості - на тій
дільниці, де виконується найвідповідальніша і найбільш
травмонебезпечна робота.
Наглядачеві забороняється поєднувати нагляд з виконанням
будь-якої роботи.
3.6.2. З дозволу керівника робіт можливе тимчасове залишення
робочого місця одним або декількома членами бригади.
Члени бригади з групою III можуть виходити з РУ чи
повертатися на робоче місце самостійно. Члени бригади з групою I і
II - тільки у супроводі члена бригади з групою III або особи, яка
має право одноособового огляду електроустановок. Кількість членів
бригади, що залишаються на робочому місці, має бути не менше двох,
включно з керівником робіт. Члени бригади, які повернулися, можуть
стати до роботи тільки з дозволу керівника робіт.
Під час короткочасних відлучень членів бригади виводити їх з
наряду не вимагається. До їх повернення керівнику робіт
(наглядачеві) забороняється залишати робоче місце, якщо
приміщення, де розміщується електроустановка, не можна замкнути на
замок.
3.6.3. Залишатися в закритих і відкритих РУ одному керівнику
робіт або членам бригади без керівника робіт не дозволяється, за
винятком таких випадків:
- в разі необхідності, викликаної умовами виконання роботи
(наприклад, регулювання вимикачів чи роз'єднувачів, приводи яких
винесені в інше приміщення, перевірка, ремонт чи монтаж вторинних
кіл, прокладання кабелів, випробування, перевірка захистів тощо),
одночасного перебування одного чи кількох працівників з групою III
зі складу бригади в різних приміщеннях, на різних робочих місцях
одного приєднання.
Членів бригади, які працюють окремо від керівника робіт,
останній повинен привести на їх робоче місце і дати необхідні
вказівки щодо безпечного виконання робіт;
- у випадку проведення робіт однією бригадою на різних
приєднаннях (перевірка диференційного захисту шин, кіл блокування
роз'єднувачів з вимикачами, перевірка та регулювання пристроїв АВР
тощо).
На такі роботи може бути виписаний один наряд для їх
одночасного проведення на різних приєднаннях або, залежно від
характеру робіт, наряд з переведенням з одного приєднання на інше
з оформленням переведення в загальному порядку.
В РУ, з яких знято напругу, можна залишатися на робочому
місці і продовжувати роботу одному працівнику зі складу бригади.
3.6.4. У випадку необхідності відлучитися керівник робіт
(наглядач), якщо на цей час його не може замінити працівник, який
видав даний наряд, або оперативний працівник, зобов'язаний вивести
бригаду із РУ і замкнути за собою двері; оформити перерву в
наряді.
В разі вимушеної заміни чи тимчасової відсутності керівника
робіт (наглядача) наряд передається працівнику, який його замінив.
3.6.5. Працівник, який видав наряд, і оперативні працівники
повинні періодично перевіряти дотримання членами бригади правил
безпеки. В разі виявлення порушень правил безпеки або виявленні
інших обставин, що загрожують безпеці працівників, у керівника
робіт вилучається наряд і бригада виводиться з місця роботи, наряд
закривається.
Після усунення виявлених порушень і неполадок бригада знову
може бути в загальному порядку допущена до роботи з оформленням
допуску у наряді.
Якщо порушення правил безпеки було допущене одним із членів
бригади, то він повинен бути відсторонений від роботи.
3.6.6. Розосередження членів бригади по різних робочих місцях
допускається у випадках, коли наряд виданий для одночасного
виконання робіт на різних робочих місцях.

3.7. Оформлення перерв у роботі
3.7.1. Під час перерв у роботі протягом робочого дня (на
обід, за умовами проведення робіт) бригада у повному складі
виводиться з робочого місця. Двері приміщень РУ і огороджень
електроустановки замикаються на замок.
Наряд залишається у керівника робіт (наглядача). Плакати,
огородження, заземлення залишаються на місці.
Члени бригади не мають права повертатися на робоче місце за
відсутності керівника робіт (наглядача).
Допуск бригади до роботи після такої перерви здійснюється
керівником робіт без оформлення в наряді.
3.7.2. Під час перерв у роботі, пов'язаних із закінченням
робочого дня, увесь склад бригади виводиться з робочого місця (РУ,
електроустановки, ПЛ). Двері приміщень РУ та огороджень
електроустановки замикаються на замок.
Плакати, огородження, заземлення залишаються на місці.
Закінчення роботи кожного дня оформлюється в таблиці 4 наряду
"Щоденний допуск до роботи і її закінчення" підписом керівника
робіт (наглядача).
Керівник робіт (наглядач) здає наряд оперативному працівнику,
а за його відсутності - залишає наряд в папці діючих нарядів. В
електроустановках без місцевих оперативних працівників керівнику
робіт (наглядачеві) дозволяється після закінчення робочого дня
залишати наряд у себе.
3.7.3. Повторний допуск в наступні дні на підготовлене робоче
місце здійснює допускач. В цьому разі дозволу від старшого в зміні
оперативного працівника не вимагається.
Керівник робіт (наглядач) з дозволу допускача може самостійно
допускати бригаду до роботи на підготовлене робоче місце, якщо
йому це доручено в рядку наряду "Окремі вказівки".
Перед повторним допуском бригади на робоче місце керівник
робіт (наглядач) повинен упевнитися в наявності необхідних
заземлень, огороджень, плакатів тощо.
Повторний допуск, здійснений черговим або
оперативно-ремонтним працівником, оформлюється в обох примірниках
наряду; допуск, що проводиться керівником робіт (наглядачем) -
тільки в своєму примірнику наряду.
3.7.4. Пробне вмикання електроустаткування на робочу напругу
до повного закінчення роботи може бути проведено після виконання
таких умов:
- бригада повинна бути виведена з робочого місця;
- наряд з оформленою перервою здається черговому допускачеві;
- тимчасові огородження, заземлення і плакати мають бути
зняті, а постійні огородження встановлені на місце (вказані
операції, як правило, виконуються оперативними працівниками).
Дозвіл на тимчасове зняття і наступне встановлення заземлень
оформлюється в наряді в рядку "Окремі вказівки";
- отримано дозвіл на пробне вмикання від чергового або
адміністративно-технічного працівника, який має право видавати
розпорядження з питань оперативного обслуговування даної
електроустановки. Підготовка робочого місця і допуск бригади до
роботи після пробного вмикання та наступного дня проводиться в
звичайному порядку,- як і у випадку первинного допуску, з
оформленням допуску в графі 4 наряду.
3.7.5. Оперативний працівник до повернення керівником робіт
наряду з відміткою про повне закінчення робіт не має права вмикати
виведене в ремонт електроустаткування чи вносити до схеми зміни,
що впливають на умови проведення робіт.
В аварійних випадках оперативний працівник може вмикати
електрообладнання за відсутності бригади до повернення наряду за
дотримання таких умов:
- тимчасові огородження, заземлення і плакати мають бути
зняті; стаціонарні огородження поставлені на місце, плакати
"Працювати тут" мають бути замінені плакатами "Стій! Напруга";
- до прибуття керівника робіт і повернення ним наряду в
місцях проведення роботи мають бути розставлені люди, які
зобов'язані попереджувати як керівника робіт, так і членів бригади
про те, що електроустановка ввімкнена і поновлення робіт
неприпустиме.

3.8. Переведення бригади на нове робоче місце
3.8.1. В електроустановках понад 1000 В, що експлуатуються
місцевими оперативними працівниками, переведення бригади на інше
робоче місце здійснюється допускачем.
Це переведення може здійснювати працівник, який видав наряд,
або керівник робіт, якщо про це є запис у рядку наряду "Окремі
вказівки".
Переведення на інше робоче місце оформлюється записом в
таблиці 4 наряду.
3.8.2. В електроустановках до 1000 В на різних робочих місцях
одного приєднання, а також на різних робочих місцях однієї ПЛ,
ПЛЗ, КЛ будь-яких напруг переведення на інше робоче місце
здійснюється керівником робіт без оформлення в наряді.
3.8.3. У випадках робіт в електроустановках без зняття
напруги на струмовідних частинах оформлення допуску на інше робоче
місце визначається тільки в разі переведення бригади з ВРУ однієї
напруги у ВРУ іншої напруги, або з одного приміщення ЗРУ в інше.
3.8.4. В усіх електроустановках під час виконання робіт за
розпорядженням, оформлення переведення на інше робоче місце не
вимагається.

3.9. Закінчення робіт. Закриття наряду
3.9.1. Після повного закінчення робіт робочому місцю слід
надати належного стану.
Послідовно виконуються:
- виведення бригади з робочого місця;
- зняття тимчасових огороджень і плакатів;
- зняття заземлень;
- встановлення на місце стаціонарних огороджень і плакатів,
зняття огороджень і плакатів, вивішених перед початком робіт;
- закриття на замки дверей, приміщень.
3.9.2. Наряд може бути закритим лише після огляду
устаткування і місць роботи, перевірки відсутності людей,
сторонніх предметів і інструменту на робочих місцях і у разі
надання належної чистоти.
3.9.3. Закриття наряду оформлюється керівником робіт записом
у наряді та журналі обліку робіт за нарядами і розпорядженнями.
3.9.4. Контроль за правильністю оформлення нарядів
здійснюється працівниками, які видали їх, та керівними
електротехнічними працівниками, періодично вибірковою перевіркою.

3.10. Оформлення робіт, що виконуються за розпорядженням і в
порядку поточної експлуатації
3.10.1. Всі роботи, які проводяться в електроустановках, що
не вимагають оформлення наряду, виконуються:
- за розпорядженнями осіб, уповноважених на це відповідно до
пункту 3.2.2 цих Правил, з попереднім оформленням у журналі обліку
робіт за нарядами і розпорядженнями або в оперативному журналі;
- в порядку поточної експлуатації.
3.10.2. Розпорядження про проведення робіт має разовий
характер. Термін його дії визначається тривалістю робочого дня
виконавців. За необхідності продовження роботи, в разі зміни її
умов або складу бригади, розпорядження віддається знову.
3.10.3. Працівник, який віддав розпорядження, призначає
керівника робіт (наглядача), членів бригади, визначає можливість
безпечного проведення робіт і визначає необхідні для цього
організаційні та технічні заходи.
3.10.4. Розпорядження записується в журнал обліку робіт за
нарядами і розпорядженнями особою, яка його віддала, або
оперативним працівником, де вказується:
- ким віддано розпорядження;
- зміст і місце роботи;
- заходи безпеки;
- час виконання роботи;
- прізвища, ініціали, групи з електробезпеки керівника робіт
(наглядача) і всіх членів бригади. Змінювати склад бригади, що
працює за розпорядженням, в процесі роботи забороняється.
3.10.5. Розпорядження про роботу віддається керівнику робіт і
допускачеві або працівникові, який дає дозвіл на підготовку
робочого місця і на допуск.
В електроустановках без місцевих чергових працівників в тих
випадках, коли допуск до роботи не вимагається, розпорядження може
бути віддано безпосередньо працівнику, який виконує роботу.
3.10.6. Інформація про закінчення робіт, виконаних за
розпорядженням, повідомляється працівникові, який віддав
розпорядження, з відповідним записом у журналі.

3.11. Організаційні заходи, що убезпечують працівників під
час роботи в електроустановках електростанцій, підстанцій і на
кабельних лініях електропередачі
3.11.1. За нарядом виконуються роботи в електроустановках
електростанцій, підстанцій і на КЛ напругою понад 1000 В:
- зі зняттям напруги;
- без зняття напруги на струмовідних частинах та поблизу них;
- без зняття напруги віддалік від струмовідних частин, що
перебувають під напругою, коли потрібне встановлення тимчасових
огороджень;
- із застосуванням в РУ механізмів і вантажопідіймальних
машин.
3.11.2. За розпорядженням виконується решта робіт в
електроустановках понад 1000 В тривалістю не більше однієї зміни,
у тому числі:
- роботи в КРУ і КРУЗ, на візках з обладнанням, які викочені
з комірок за умови, що дверцята або шторки комірок зачинені;
- роботи в приводах і агрегатних шафах, комутаційних
апаратах, в пристроях вторинної комутації, релейного захисту,
автоматики, телемеханіки і зв'язку.
3.11.3. За нарядом виконуються роботи в електроустановках
напругою до 1000 В на збірних шинах РУ розподільчих щитів, збірок,
а також на приєднаннях перелічених пристроїв, по яких на збірні
шини може бути подана напруга.
За розпорядженням допускається виконувати роботи на тупикових
приєднаннях.
3.11.4. Один наряд допускається видавати для одночасної
роботи на всіх приєднаннях під час роботи в електроустановках
підстанцій і на КЛ, на яких напруга знята з усіх струмовідних
частин, в т.ч. з виводів ПЛ і КЛ за умови, що замкнено вхід у
сусідні електроустановки (збірки і шини напругою до 1000 В можуть
залишатися під напругою).
3.11.5. Один наряд дозволяється видавати для роботи на шинах
і на всіх або частині приєднань секцій РУ до 10 кВ з одиночною
системою шин і будь-якою кількістю секцій у разі виводу в ремонт
однієї з них. Допуск на всі робочі місця секції може провадитись
одночасно; дозволяється розосереджування бригади по різних робочих
місцях в межах цієї секції.
Забороняється підготовка до вмикання чи випробування під
напругою будь-якого приєднання секції до повного закінчення робіт
за нарядом.
3.11.6. Один наряд для одночасного чи почергового проведення
робіт на різних робочих місцях або декількох приєднаннях без
оформлення переведення з одного робочого місця на інше з
розосереджуванням бригади по різних робочих місцях допускається
видавати в таких випадках:
- в разі випробування обладнання, перевірки пристроїв
захисту, блокування, автоматики тощо;
- під час ремонту комутаційних апаратів, коли їх приводи
знаходяться в іншому приміщенні;
- під час ремонту окремого кабеля в тунелі, колекторі,
колодязі, траншеї, котловані;
- під час ремонту окремого кабеля, який виконується в двох
котлованах чи в ЗРУ і котловані, що знаходиться поруч, коли
розташування робочих місць дозволяє керівнику робіт (наглядачеві)
здійснювати нагляд за бригадою.
3.11.7. В разі проведення робіт згідно з вимогами пунктів
3.12.5, 3.12.6 цих Правил всі робочі місця мають бути підготовлені
до початку допуску. В разі розосередження бригади по різних
робочих місцях допускається перебування одного або кількох членів
бригади, які мають групу III, окремо від керівника робіт. Керівник
робіт має привести на робоче місце членів бригади, які будуть
перебувати окремо від нього, та проінструктувати їх щодо
безпечного виконання робіт.
3.11.8. Один наряд допускається видавати на почергове
проведення однотипних робіт на кількох підстанціях, на одному або
кількох приєднаннях кожної підстанції.
До таких робіт належать: протирання ізоляції, підтягування
затискачів, відбір проб та доливання масла, перемикання
відгалужень трансформаторів, перевірка пристроїв релейного
захисту, автоматики, вимірювальних приладів, випробування
підвищеною напругою від стороннього джерела, перевірка ізоляторів
вимірювальною штангою тощо. Термін дії такого наряду - 1 доба.
Допуск на кожну підстанцію і на кожне приєднання оформлюється
в таблиці 4 наряду. На підстанціях, де робота виконується згідно з
пунктом 3.12.3 цих Правил, допуск може бути виконаний одночасно на
всі приєднання, але жодне з них не можна готувати до вмикання до
повного закінчення роботи на цій підстанції. Кожну з підстанцій
дозволяється вмикати після повного закінчення робіт на ній за
даним нарядом.

3.12. Організаційні заходи, що убезпечують працівників під
час роботи на ПЛ
3.12.1. За нарядом виконуються роботи на ПЛ:
- зі зняттям напруги (в тому числі роботи з монтажу і заміни
проводів і тросів в прольотах перетину, в зоні дії наведеної
напруги, на одному відключеному колі багатоколової ПЛ 35 кВ і
вище);
- без зняття напруги на струмовідних частинах і поблизу них;
- без зняття напруги віддалік від струмовідних частин, що
перебувають під напругою;
- з підійманням вище ніж на 3 м від рівня землі;
- з розбиранням конструкційних частин опори;
- з відкопуванням стійок опори на глибину більше ніж 0,5 м;
- з застосуванням вантажопідіймальних машин і механізмів в
охоронній зоні;
- з розчищення траси ПЛ, якщо є потреба у вжитті заходів щодо
уникнення падінь на проводи зрубаних дерев;
- з розчищення траси ПЛ, коли обрубування гілок та сучків
пов'язане з небезпечним наближенням людей до проводів або
можливістю падіння гілок і сучків на проводи.
3.12.2. За розпорядженням допускається виконувати такі роботи
на ПЛ:
- огляд лінії в легкопрохідній місцевості і за сприятливої
погоди;
- відновлення постійних позначень на опорах;
- з підійманням до 3 м від рівня землі до ніг людини;
- без розбирання конструкційних частин опори;
- з відкопуванням стійок опори на глибину менш ніж 0,5 м;
- з розчищення траси ПЛ, коли нема потреби в заходах, що
перешкоджають падінню на проводи дерев або гілок;
- заміряння габаритів приладами вимірювання кутів;
- протипожежне очищення площадок навколо опор;
- фарбування бандажів на опорах;
- інструментальні заміри під час визначення дефектних опор.
3.12.3. За окремим нарядом виконуються роботи на кожній ПЛ, а
на багатоколових - на кожне коло видається окремий наряд.
Допускається видача одного наряду на декілька ПЛ, кіл в таких
випадках:
- під час робіт, коли напругу знято з усіх кіл багатоколових
ПЛ або у випадку робіт під напругою, коли напруга не знімається з
жодної багатоколової ПЛ;
- під час робіт на ПЛ в місцях їх перетину;
- під час робіт на ПЛ до 1000 В, що виконуються почергово,
якщо трансформаторні пункти, від яких вони живляться, відключені;
- під час однотипових робіт на неструмовідних частинах
декількох ПЛ, які не потребують їх відключення;
- в разі необхідності ремонту секціонувального роз'єднувача
двох різних ПЛ зі знятою напругою.
3.12.4. В наряді слід зазначити, які ПЛ, що перетинають
лінію, яка ремонтується, потрібно вимкнути і заземлити. Така ж
вказівка має бути внесена в наряд відносно ПЛ, що проходять
поблизу лінії, яка ремонтується, якщо їх вимикання вимагається
умовами роботи. В цьому разі заземлення ПЛ, що перетинають лінію,
яка ремонтується, або проходять поблизу, має бути виконане перед
допуском до робіт. Забороняється знімати з них заземлення до
повного закінчення робіт.
В разі пофазного ремонту наряд може бути виданий для робіт
тільки на дільниці одного кроку транспозиції.
3.12.5. На вимкнених ПЛ допускається розосереджування бригади
на дільниці довжиною не більше 2 км, за винятком робіт з монтажу і
демонтажу проводів (тросів) в межах анкерного прольоту більшої
довжини. В цьому випадку протяжність дільниці робіт однієї бригади
визначає працівник, який видає наряд.
Під час виконання робіт, що виконуються на струмовідних
частинах під напругою, бригада повинна перебувати на одній опорі
(в одному проміжному прольоті) або на двох суміжних опорах.
3.12.6. Під час виконання робіт за одним нарядом на різних
дільницях, опорах ПЛ переведення бригади з одного робочого місця
на інше у наряді не оформлюється.
3.12.7. В разі перерви в роботі у зв'язку із закінченням
робочого дня заземлення, встановлені на робочих місцях ПЛ, не
знімаються. Наступного дня під час відновлення роботи допуск
провадиться після перевірки цілості і надійності приєднання
залишених заземлень.

3.13. Організація безпечного виконання робіт за нарядом на
ПЛ, КЛ, ЗДТУ, у ВРУ і ЗРУ підстанцій
3.13.1. За нарядом виконуються роботи на дільницях ПЛ, що
проходять територією РУ. Наряд видається відповідальними
працівниками, які обслуговують ПЛ. В разі роботи на кінцевій опорі
в електроустановках з місцевими черговими працівниками черговий
має проінструктувати бригаду, провести її до цієї опори. В
електроустановках без місцевих чергових працівників керівнику
робіт лінійної бригади дозволяється одержати ключ від РУ і
самостійно проходити до опори.
Під час робіт на порталах ВРУ і на будівлях ЗРУ допуск
лінійної бригади з необхідним оформленням в наряді має виконувати
допускач із чергових або оперативно-ремонтних працівників, які
обслуговують РУ.
Виходити з РУ керівник робіт з лінійною бригадою може
самостійно, а інші члени бригади - в порядку, передбаченому цими
Правилами.
3.13.2. За нарядом виконуються роботи на кінцевих муфтах і
заробленнях КЛ, розміщених в РУ і на КЛ, що проходять по території
і в кабельних каналах РУ. Наряд видається працівником, який
обслуговує КЛ.
Допуск до робіт на кінцевих муфтах і заробленнях здійснює
працівник, який обслуговує РУ.
Допуск до робіт на КЛ, що проходять по території і в
кабельних каналах РУ, здійснює працівник, який обслуговує КЛ.
На кінцевих заробленнях в РУ допускається робота працівників,
які обслуговують дану КЛ на правах відряджених працівників за
нарядами, що видаються працівником, який обслуговує РУ.
3.13.3. За нарядом виконуються роботи на пристроях зв'язку,
розташованих в РУ. Наряд видається працівником ЗДТУ.
Допуск до робіт на пристроях зв'язку здійснює працівник, який
обслуговує РУ.
Допускається виконання робіт на пристроях зв'язку
працівниками ЗДТУ за нарядами, що видаються працівником, який
обслуговує РУ.
3.13.4. За нарядом виконуються роботи в колах
електровимірювальних приладів і лічильників, вімкнених через
вимірювальні трансформатори без таких випробувальних блоків або
таких спеціальних затискачів, які дозволяють шунтувати кола струму
і вимикати кола напруги.

3.14. Організація безпечного виконання окремих робіт в
електроустановках за розпорядженням
3.14.1. За розпорядженням можуть виконуватися:
- роботи без зняття напруги віддалік від струмовідних частин,
що перебувають під напругою, тривалістю не більше однієї зміни;
- аварійно-відбудівельні роботи тривалістю до 1 години;
- роботи зі зняттям напруги з електроустановок напругою до
1000 В тривалістю не більше однієї зміни.
3.14.2. Організаційні заходи, що забезпечують безпеку робіт,
які виконуються за розпорядженням в електроустановках, мають
виконуватися відповідно до вимог пункта 3.1.2 цих Правил.
Роботи, які дозволяється виконувати за розпорядженням, на
розсуд особи, яка видає наряд (розпорядження), можуть виконуватися
за нарядом.
3.14.3. За розпорядженням протягом однієї зміни без зняття
напруги віддалік від струмовідних частин можуть виконуватися такі
роботи:
1) прибирання коридорів та службових приміщень ЗРУ до
постійного огородження, приміщень щитів керування, в тому числі
прибирання за панелями релейної, вимірювальної та іншої апаратури
тощо (може виконувати працівник з групою II);
2) прибирання та упорядкування території ВРУ, скошування
трави, очищення від снігу доріг і проходів, проїзд по території
ВРУ автомашини, транспортування вантажів, їх розвантаження чи
завантаження тощо;
3) ремонт освітлювальної апаратури і заміна ламп,
розташованих поза камерою та комірками (в разі зняття напруги на
дільниці освітлювальної мережі, на якій проводяться роботи);
ремонт апаратури телефонного зв'язку; догляд за щітками
електродвигунів та їх заміна; догляд за кільцями і колекторами
електричних машин, відновлювання написів на кожухах устаткування і
огородження тощо;
4) ремонт будівельної частини ПЛ, КЛ, ТП, ЗРУ; ремонт
фундаментів і порталів, перекриттів кабельних каналів, шляхів,
огорож тощо, будівель ЗРУ та будівель, розташованих на території
ВРУ (можуть виконуватися неелектротехнічними працівниками під
наглядом оперативних працівників або наглядача з групою III);
5) нагляд за сушінням тимчасово виведених зі схеми
трансформаторів та іншого обладнання, обслуговування
маслоочищувальної та іншої допоміжної апаратури в процесі очищення
і сушіння масла обладнання, що виведене зі схеми;
6) перевірка повітросушильних фільтрів та заміна в них
сорбентів.
3.14.4. Роботи, зазначені в пункті 3.14.3 цих Правил, можуть
виконуватися одноособово електротехнічним працівником з
групою III.
3.14.5. За розпорядженням в електроустановках до 1000 В
можуть виконуватися ті роботи з монтажу, перевірки, регулювання,
зняття для ремонту і встановлення вимірювальних приладів,
лічильників, пристроїв релейного захисту, автоматики, телемеханіки
та зв'язку, роботи на приводах комутаційних апаратів, у вторинних
колах і в колах електроприводів схем автоматичного та
дистанційного керування, які провадяться:
- в приміщеннях, де немає струмовідних частин напругою понад
1000 В;
- в приміщеннях, де струмовідні частини напругою понад 1000 В
перебувають за постійними суцільними або сітчастими огородженнями,
а також в приладних відсіках КРУ і КТП;
- в коридорах керування ЗРУ, де неогороджені струмовідні
частини напругою понад 1000 В розташовані над проходом на висоті
не менше 2,75 м під напругою до 35 кВ включно і на висоті 3,5 м
під напругою до 110 кВ включно;
- у шафах релейного захисту ВРУ, в агрегатних шафах і
приводах вимикачів, винесених за сітчасте огородження.
3.14.6. Роботи, зазначені в пункті 3.14.5 цих Правил, слід
виконувати не менше як двом ремонтним працівникам або працівникам
спеціалізованих служб, один з яких повинен мати групу IV, другий -
групу III; одноособово - оперативному працівнику з групою IV.
3.14.7. За розпорядженням дозволяється оперативним
(оперативно-ремонтним) працівникам або під їх наглядом іншим
електротехнічним працівникам проводити позапланові роботи, що
виконуються протягом 1 год:
- зі зняттям напруги в електроустановках понад 1000 В, що
виконуються з встановленням заземлень. До таких робіт належать:
від'єднання і приєднання кабелю до електродвигуна, заміна
запобіжників, перемикання відгалужень на силовому трансформаторі,
підтягування і зачищення одиночних контактів на шинах і
обладнанні, доливання масла в маслонаповнювальні вводи і усунення
витікання масла з них, доливання масла в окремі апарати.
Ці роботи провадять не менше двох працівників, включно з
наглядачем з групою III.
Під час допуску до роботи слід вжити всіх необхідних для
таких робіт технічних заходів;
- без зняття напруги на струмовідних частинах чи поблизу них,
що не потребують встановлення заземлень. До таких робіт належать:
робота на кожухах устаткування, очищення і дрібний ремонт арматури
кожуха, протирання масломірного скла на розширювачах
трансформаторів і на баках вимикачів, які не перебувають під
напругою, приєднання апаратури для сушіння і очищення масла,
вимірювання електровимірювальними кліщами, заміна запобіжників,
перевірка нагрівання контактів штангою, визначення штангою місця
вібрації шин, фазування, одиночна операція з контролю ізоляторів і
з'єднувальних затискачів штангою, вимірювання під час перевірки
фільтрів приєднання високочастотних каналів, встановлених на ПЛ
напругою понад 1000 В, доливання і взяття проб масла, якщо
конструкція устаткування і наявність спеціальних пристосувань
дозволяють безпечно виконувати ці роботи тощо. Зазначені роботи
проводять не менше як дві особи, включно з оперативним працівником
з групою IV, який здійснює безперервний нагляд за працівниками;
другий працівник може мати групу III.
3.14.8. До робіт, що виконуються за розпорядженням протягом
однієї зміни зі зняттям напруги в електроустановках до 1000 В,
належать: ремонт магнітних пускачів, пускових кнопок, автоматичних
вимикачів, рубильників, реостатів, контакторів та подібної до них
пускової і комутаційної апаратури за умови встановлення її поза
щитами і збірками; ремонт окремо розташованих магнітних станцій і
блоків керування; заміна запобіжників; ремонт освітлювальної
проводки; роботи, що виконуються в електроустановках з
одностороннім живленням; ремонт одиничних електроприймачів
(електродвигунів, електрокалориферів тощо).
Зазначені роботи мають виконувати дві особи зі складу
ремонтних працівників, один з яких повинен мати групу III, інший -
групу II. В окремих випадках з відома працівника, що віддає
розпорядження, допускається виконувати ці роботи одному ремонтному
працівнику з групою III.
3.14.9. Керівник робіт (наглядач) з моменту отримання дозволу
на проведення робіт за розпорядженням здійснює нагляд за
працівниками, які входять до складу бригади, щодо дотримання ними
правил безпеки.
Після закінчення робіт керівник робіт має вивести бригаду з
місця роботи, перевірити робоче місце і повідомити про це
працівнику, який віддав розпорядження.
Закінчення робіт оформлюється в журналі обліку робіт за
нарядами і розпорядженнями.

3.15. Організація безпечного виконання окремих видів робіт в
електроустановках в порядку поточної експлуатації
3.15.1. В порядку поточної експлуатації можуть виконуватись:
- роботи без зняття напруги віддалік від струмовідних частин,
що перебувають під напругою, зазначені в пункті 3.14.3 (1,2,3) цих
Правил;
- роботи зі зняттям напруги в електроустановках напругою до
1000 В, вказані в пункті 3.14.8 цих Правил.
3.15.2. Обслуговування установок зовнішнього і внутрішнього
освітлення, а також електроприймачів, підключених до групових
ліній з захисними апаратами на номінальні струми до 20 А, на
території підприємства, в службових та житлових приміщеннях,
складах, майстернях тощо може проводитись спеціально закріпленими
працівниками в порядку поточної експлуатації з повідомленням про
місце, початок і закінчення робіт оперативним або
адміністративно-технічним працівникам.
3.15.3. Організаційними заходами, які забезпечують безпеку
робіт в порядку поточної експлуатації, є:
- визначення необхідності і можливості безпечного виконання
робіт в порядку поточної експлуатації;
- складання і затвердження переліку робіт, що виконуються в
порядку поточної експлуатації, визначених в пунктах 3.14.3 (1,2,3)
і 3.14.8 цих Правил, та додаткових робіт стосовно до місцевих умов
із затвердженням цього переліку керівником;
- призначення виконавців (виконавця) робіт з групою з
електробезпеки відповідно до характеру робіт, що виконуються.
3.15.4. Види робіт, зазначені в переліку згідно з пунктом
3.14.3 цих Правил, є постійно дозволеними роботами, для виконання
яких не вимагається оформлення будь-яких додаткових розпоряджень.

3.16. Вмикання електроустановок після повного закінчення
робіт
3.16.1. Електроустановка може бути ввімкнена тільки після
закінчення робіт.
3.16.2. Вмикати електроустановку можна тільки після одержання
на це дозволу оперативного працівника або працівника, який має
право віддавати розпорядження на оперативне обслуговування даної
електроустановки.
Дозвіл на вмикання електроустановки в роботу може бути
виданий тільки після одержання повідомлень від всіх допускачів і
керівників робіт про повне закінчення робіт на даній
електроустановці.
3.16.3. Оперативні або оперативно-ремонтні працівники, які
працюють в зміні і допущені до оперативного керування і
оперативних перемикань, одержавши дозвіл на вмикання
електроустановки після повного закінчення робіт, повинні перед
вмиканням упевнитися у відновленні постійних огороджень.
3.16.4. Право на ввімкнення електроустановки після повного
закінчення робіт може бути надано допускачеві зі складу
оперативно-ремонтних працівників. Надання права на таке ввімкнення
має бути записано в рядку наряду "Окремі вказівки". Право на таке
ввімкнення може бути надане тільки в тому випадку, коли до робіт
на даній електроустановці, ПЛ, КЛ чи її дільниці не допущені інші
бригади.

4. Технічні заходи, що створюють безпечні умови
                          виконання робіт

     4.1. Порядок підготовки робочого місця

     - вивісити заборонні плакати на приводах ручного і на  ключах
 дистанційного керування комутаційною апаратурою;

     - встановити   заземлення   (ввімкнути   заземлювальні  ножі,
 встановити переносні заземлення);

     4.2. Вимикання (зняття напруги)

     4.2.1. В разі роботи на струмовідних частинах,  що потребують
 зняття напруги, повинні бути вимкнені:

     - струмовідні частини, на яких буде виконуватися робота;

     Якщо зазначені в цьому пункті струмовідні частини  не  можуть
 бути вимкнені, то вони мають бути обгороджені.

     - у  роз'єднувачів,  відокремлювачів,  вимикачів навантаження
 ручні приводи у вимкненому положенні замкнути механічним замком;

     - у  роз'єднувачів,  керування якими здійснюється оперативною
 штангою, стаціонарні огородження слід замкнути механічним замком;

     - у вантажних та пружинних приводів вантаж або пружини, що їх
 вмикають, слід привести в неробочий стан.

     4.3. Вивішування  плакатів  безпеки.  Обгородження   робочого
 місця

     4.3.3. Невідключені   струмовідні   частини,   доступні   для
 випадкового доторкання, мають бути на час роботи обгороджені.

     На тимчасові   огорожі  слід  написати  "Стій!  Напруга"  або
 прикріпити відповідні плакати безпеки.

     Ці ізолювальні накладки можуть торкатися струмовідних частин,
 що перебувають під напругою.

     На конструкціях,  сусідніх  з  тією,  по  якій   дозволяється
 підніматися, внизу слід вивісити плакат "Не вилазь! Уб'є".

     На стаціонарних драбинах і конструкціях, по яких дозволяється
 підніматися, має бути вивішений плакат "Влазити тут".

     В електроустановках  напругою  понад  1000  В   користуватися
 покажчиком  напруги  необхідно  в  діелектричних рукавичках.

     4.4.2. У  ВРУ  напругою  до  220  кВ  перевіряти  відсутність
 напруги покажчиком дозволяється тільки в суху погоду.

     Постійні обгородження    знімаються     або     відкриваються
 безпосередньо перед перевіркою відсутності напруги.

     4.5. Встановлення заземлень. Загальні вимоги

     4.5.1. Встановлювати   заземлення   на   струмовідні  частини
 необхідно безпосередньо після перевірки відсутності напруги.

     4.6. Встановлення заземлень в електроустановках підстанцій  і
 в розподільчих устаткуваннях

     4.6.4. В   електроустановках,   конструкція   яких  така,  що
 встановлення   заземлень   небезпечне   (наприклад,    в    деяких
 розподільчих  скринях,  КРУ окремих типів,  збірках з вертикальним
 розташуванням фаз),  під час підготовки робочого місця слід  вжити
 додаткових  заходів безпеки,  що перешкоджають помилковому поданню
 напруги до місця роботи: приводи і вимкнені апарати замикаються на
 замок;  на  ножі  або  верхні  контакти роз'єднувачів рубильників,
 автоматів  тощо  встановлюються  гумові  ковпаки  або   спеціальні
 накладки   з   ізоляційних   матеріалів;   запобіжники,  ввімкнені
 послідовно з  комутаційними  апаратами,  знімаються.  Ці  технічні
 заходи мають бути вказані в місцевій інструкції з експлуатації.  В
 разі неможливості вжиття зазначених додаткових заходів мають  бути
 від'єднані  кінці  лінії  живлення  -  в РУ,  на щиті,  збірці або
 безпосередньо на місці роботи.

     Список таких  електроустановок  визначається і затверджується
 особою, відповідальною за електрогосподарство.

     4.6.9. В електроустановках напругою понад 1000 В:

     - вмикати  заземлювальні  ножі  дозволяється  одній  особі  з
 групою IV з оперативних чи оперативно-ремонтних працівників;

     - вимикати заземлювальні ножі може працівник з групою III  із
 оперативних чи оперативно-ремонтних працівників.

     4.7. Заземлення повітряних ліній електропередачі

     4.7.1. ПЛ напругою понад 1000 В заземлюються в усіх РУ і біля
 секціонувальних комутаційних апаратів, де відключена лінія.

     Допускається:

     - на  ПЛ  напругою  до 1000 В достатньо встановити заземлення
 тільки на робочому місці.

     4.7.2. Під  час  пофазного ремонту ПЛ заземлювати в РУ провід
 відключеної фази забороняється.

     Заземлення треба  встановлювати в бік прольоту,  в якому трос
 ізольований, або в цьому прольоті.

     Місця приєднання   переносних   заземлень  до  заземлювальних
 провідників або до конструкцій мають бути очищені.

     4.8. Зберігання та облік заземлень

     - оперативним працівникам (в електроустановках напругою понад
 1000 В - не менше ніж удвох);

     6.1. Повітряні лінії електропередачі

     Робота на опорах

     В разі  застосування відтяжок з гаками,  останні повинні мати
 запобіжні замки.

     6.1.3. Підійматися на опору дозволяється членам бригади,  які
 мають:

     - групу III - під час всіх видів робіт до верху опори;

     6.1.6. На   кутових   опорах   зі   штирьовими    ізоляторами
 підніматися і працювати з боку внутрішнього кута забороняється.

     6.1.8. Під  час підіймання на опору слід закріплятися стропом
 запобіжного паска.

     6.1.9. Під  час  заміни  деталей  опор  слід  унеможливити їх
 зміщення або падіння опори.

     6.1.10. Забороняється   під   час   заміни   приставок   П  і
 АП-подібних опор, відкопувати одночасно обидві стійки опори.

     Робота на ПЛ зі зняттям напруги

     6.1.20. В  разі виявлення несправності,  котра може призвести
 до розчіплювання гірлянди, робота має бути припинена.

     Робота на ПЛ без зняття напруги на струмовідних  частинах  та
 поблизу них

     6.1.23. Роботи на ПЛ,  що перебувають  під  напругою,  можуть
 провадитися за двома схемами:

     "провід -  людина  -  ізоляція  -  земля",   якщо   працівник
 перебуває під потенціалом проводу та ізольований від землі;

     "провід -  ізоляція  -  людина  -  земля",   якщо   працівник
 ізольований від проводу.

     Вирівнювання потенціалів здійснюється спеціальною штангою для
 переносу потенціалу.

     Конкретні види  робіт під потенціалом проводу слід виконувати
 згідно зі спеціальними інструкціями за технологічними картами.

     6.1.32. Забороняється  наближатися  до ізольованого від опори
 блискавкозахисного тросу на відстань менше 1 м.

     Роботи на  ПЛ  в  прольотах перетину;  на одному відключеному
 колі багатоколової ПЛ; пофазний ремонт

     Роботи на струмовідних частинах електроустановок і повітряних
 ліній електропередавання під наведеною напругою 1

     Члени бригади   (за  винятком  водіїв  машин  та  механізмів)
 повинні мати групу з електробезпеки не нижче III.

     6.1.56. Під час роботи в зоні слабкої дії  наведеної  напруги
 лінія має бути заземленою в РУ електростанції і підстанції.

     6.1.75. Під  час  роботи  в  електроустановках  під наведеною
 напругою із застосуванням телескопічних вишок та  гідропідйомників
 робочий  майданчик має бути з'єднаний із заземленим на місці робіт
 проводом  перемичкою  з  гнучкого  мідного  проводу  за  допомогою
 спеціальної   штанги,  а  сам  механізм  має  бути  заземлений  на
 загальний   з   проводом   заземлювач.   Перетин   перемички    та
 заземлювального провідника має бути не менше 25 квад.мм. Механізми
 повинні мати інвентарні заземлювачі,  на робочих майданчиках мають
 бути  позначені  місця  для  приєднання перемичок,  які мають бути
 ретельно очищені від фарби, іржі та забруднення.

     Захист працівників від уражень у разі винесення потенціалу на
 робоче місце

     В цьому  разі  заземлення  слід  встановлювати на опорах,  що
 мають заземлювальні пристрої.

     Обслуговування мереж зовнішнього освітлення

     Ця робота  провадиться  керівником робіт з одним або кількома
 членами бригади з групою II.

     Обходи і огляд ліній

     Забороняється йти під проводами під час огляду  ПЛ  в  темний
 час доби.

     - організувати охорону для запобігання  наближенню  до  нього
 людей і тварин;

     - встановити,  якщо  це  можливо,  попереджувальні  знаки   і
 плакати;

     - повідомити про те, що сталося, власника лінії;

     - дочекатися приїзду ремонтної бригади.

     Розчищення траси ПЛ

     6.1.88. Для запобігання падінню дерев на проводи  до  початку
 вирубки слід застосувати відтяжки.

     6.1.89. Забороняється у випадку  падіння  дерева  на  проводи
 наближатися до нього на відстань меншу 8 м до зняття напруги з ПЛ.

     Різні роботи

     6.1.97. Роботи, що провадяться в місцях перетину ПЛ з лініями
 зв'язку і провідного радіомовлення, слід узгоджувати з власником.

     6.1.99. Під  час   виконання   робіт   в   смузі   відведення
 автомобільної  дороги,  вулиці  та залізничного переїзду,  якщо це
 загрожує безпечному чи безперебійному руху транспорту і пішоходів,
 організації,  що  відповідають  за утримання автомобільної дороги,
 вулиці та залізничного переїзду, можуть закрити чи обмежити рух на
 основі  ордера,  який видається відповідним дорожнім органом,  а в
 містах - службою місцевого державного органу виконавчої  влади  та
 місцевого  самоврядування,  відповідно  до  вимог статті 26 Закону
 України "Про дорожній рух" ( 3353-12 ).

     За необхідності  на  місце  проведення   робіт   викликається
 представник Державтоінспекції.

     6.2. Роботи на кабельних лініях електропередачі

     Земляні роботи

     Подальше виймання грунту має проводитись лопатами.

     В сипучих грунтах роботи можна вести без  укріплення,  але  з
 укосами, що відповідають куту природного укосу грунту.

     - 1 м - в насипних, піщаних і гравійних грунтах;

     - 1,25 м - в супісках;

     - 1,5 м - в суглинках і глинах;

     - 2 м - в особливо щільних і нескельних грунтах.

     Взимку розробка грунту (крім сухого) на  глибину  промерзання
 допускається без укріплення.

     6.2.11. Вертикальні стінки котлованів і траншей  глибиною  до
 3 м укріплюються відповідно до вимог, зазначених в таблиці 6.2.2.

     6.2.12. Укріплення котлованів і траншей глибиною до 3  м  має
 бути інвентарним і виконуватися за типовими проектами.

     6.2.13. Дощані кріплення котлованів і траншей розбираються  у
 напрямку знизу вгору в міру зворотнього засипання грунту.

                                                     Таблиця 6.2.1

------------------------------------------------------------------

       Грунт    |              Глибина виймання, м

                |-------------------------------------------------

                |        до 1,5          |   від 1,5 до 3,0

                |------------------------+------------------------

                |Кут між нап-|Відношення |Кут між нап-|Відношення

                |рямом відко-|висоти від-|рямом відко-|висоти від-

                |су і гори-  |косу до йо-|су і гори-  |косу до йо-

                |зонталлю,   |го основи  |зонталлю,   |го основи

                |градус      |           |градус      |

------------------------------------------------------------------

Насипний
 природньої
 вологості             76       1 : 0,67        45         1 : 1
 Піщаний і гра-
 війний вологий
 (ненасипний)          63       1 : 0,5         45         1 : 1
 Глинястий:
 супісок               76       1 : 0,25        56        1 : 0,67
 суглинок              90       1 : 0           63        1 : 0,5
 глина                 90       1 : 0           76        1 : 0,25
 Лесовидний
 сухий                 90       1 : 0           63        1 : 0,5

------------------------------------------------------------------

                                                     Таблиця 6.2.2

------------------------------------------------------------------

      Грунтові умови   |   Глибина траншеї, м    |     Щити

-----------------------+-------------------------+----------------

Грунти зв'язані природ-|                         |

ньої вологості за від- |                         |

сутності або незначного|                         |

припливу грунтових вод |          До 3           |  З просвітами

Такі ж самі            |         3 - 5           |  Суцільні

Грунти піщані та різні |                         |

підвищеної вологості   |  Незалежно від глибини  |    ____"____

------------------------------------------------------------------

     Підвішування кабелів і муфт

     6.2.18. Забороняється    використовувати   для   підвішування
 кабелів сусідні кабелі, трубопроводи тощо.

     6.2.19. Кабелі   необхідно   підвішувати,  не  допускаючи  їх
 зміщення.

     Розкриття муфт, розрізання кабелю

     6.2.22. Кабель, що підлягає ремонту, слід визначати:

     - в   разі   прокладання   кабелю  у  землі  -  звіркою  його
 розташування з кресленнями прокладки.

     З цією  метою  слід  заздалегідь  викопати контрольну траншею
 упоперек пучка кабелів, яка б дозволяла бачити всі кабелі.

     Якщо бронестрічка    піддавалася    корозії,     допускається
 приєднання заземлювального провідника до металевої оболонки.

     Розігрівання кабельної маси і заливання муфт

     6.2.28. Кабельна маса для  заливання  муфт  розігрівається  в
 спеціальному металевому посуді з кришкою і носиком.

     Забороняється підігрівати нерозкриті банки з кабельною масою.

     6.2.29. Під  час  заливання  кабельної  маси належить одягати
 брезентові рукавиці та захисні окуляри.

     Прокладання, перекладання кабелів і перенесення муфт

     6.2.38. Для  прогрівання  кабелів  електричним   струмом   не
 допускається застосування напруги понад 380 В.

     6.2.39. Перекладати кабелі і переносити  муфти  можна  тільки
 після відключення кабеля та його заземлення.

     6.2.40. Перекладання кабелів,  що перебувають  під  напругою,
 допускається за необхідності із виконанням таких вимог:

     - кабель,  що перекладається,  повинен  мати  температуру  не
 нижчу за 5 град.C;

     - муфти на дільниці кабелю,  що  перекладається,  мають  бути
 жорстко закріплені хомутами на дошках;

     Роботи в підземних спорудах

     Спускання в колодязь і робота в ньому без рятувального  паска
 та страхувального каната, виведеного назовні, не допускається.

     Огляд тунелів допускається проводити одній особі з групою IV.

     6.2.43. Перевірка відсутності газів за  допомогою  відкритого
 вогню забороняється.

     Забороняється застосовувати   для   вентиляції   балони    зі
 стисненими газами.

     Під час   зазначених   робіт   слід   застосовувати  щитки  з
 негорючого матеріалу, що обмежують поширення вогню.

     Для гасіння  пожеж має бути напоготові покривало з негорючого
 теплоізоляційного полотна, грубововняної тканини або повсті.

     Після закінчення  робіт  балони  з  газом  слід  видалити,  а
 приміщення провентилювати.

     6.2.50. Палити (курити) в колодязях,  колекторах і тунелях, а
 також поблизу відкритих люків забороняється.

     Роботи з паяльною лампою

     6.2.52. Під  час  робіт  з  паяльною  лампою  слід керуватися
 такими вказівками:

     - наливати  в  резервуар  паяльної  лампи  гас  або бензин не
 більше ніж на 3/4 його місткості;

     - закручувати наливну пробку не менше ніж на чотири оберти;

     - не наливати і не виливати пальне,  не розбирати  лампу,  не
 відкручувати головку тощо поблизу вогню;

     - не розпалювати паяльну лампу подачею бензину  або  гасу  на
 пальник;

     - не накачувати занадто  паяльну  лампу  для  запобігання  її
 вибухам;

     - не знімати пальник до спускання тиску;

     6.3. Роботи   на   комутаційних   апаратах   і   комплектному
 розподільчому устаткуванні

     Комутаційні апарати

     6.3.1. Перед  допуском  до  роботи на комутаційних апаратах з
 дистанційним керуванням слід вжити такі технічні заходи:

     - відключити силові кола приводу,  кола оперативного струму і
 кола підігріву;

     - привести  в неробочий стан вантаж або пружини,  що вмикають
 комутаційні апарати;

     6.3.5. Перед    підійманням   на   повітряний   вимикач   для
 випробування і налагодження необхідно:

     - вимкнути кола оперативного струму;

     6.3.7. Перед допуском до роботи,  пов'язаної  з  перебуванням
 людей всередині повітрозбірників, необхідно:

     - від'єднати  від  повітрозбірника  повітропровід   подавання
 повітря і встановити на ньому заглушки.

     Комплектне розподільче устатковання

     6.3.14. В комірках КРУ під час робіт, що виконуються згідно з
 вимогами пункту 6.3.13 цих Правил, допускається:

     6.4. Роботи під час обслуговування електродвигунів

     6.4.4. Забороняється   знімати   огородження    тих    частин
 електродвигунів, що обертаються, під час їх роботи.

     - працювати  в  головному  уборі  і  застебнутому  спецодязі,
 остерігаючись захвату його частинами машини, що обертаються;

     - користуватися діелектричним взуттям або гумовими килимками;

     - не  торкатися  руками одночасно до струмовідних частин двох
 полюсів або струмовідних і заземлених частин.

     Після випробування провадиться повторний допуск з оформленням
 у наряді.

     Забороняється використовувати   шини   первинних  обмоток  як
 струмовідні під час монтажних та зварювальних робіт.

     6.5.5. Під час робіт в  пристроях  РЗАіТ  слід  користуватися
 слюсарно-монтажним інструментом з ізолювальними рукоятками.

     - працівникам інших організацій  з  групою  III  у  супроводі
 місцевого оперативного працівника.

     За відсутності вказаних контактів напругу  і  струм  в  колах
 електролічильника слід відключити.

     Встановлення і зняття електролічильників,  а також приєднання
 вимірювальних приладів виконуються зі зняттям напруги.

     6.6. Акумуляторні батареї та зарядні пристрої

     6.6.5. У кожному акумуляторному приміщенні мають бути:

     Забороняється переносити  скляні  бутлі з кислотами та лугами
 на спині, плечах та руках.

     6.6.11. Паяти   пластини    в    акумуляторному    приміщенні
 допускається за таких умов:

     - роботи слід виконувати за нарядом;

     - паяння  дозволяється  не  раніше  ніж  через 2 години після
 закінчення зарядки;

     - батареї,  що працюють за методом постійної підзарядки, слід
 за 2 год до початку робіт перевести в режим розряджання;

     - до  початку  робіт  приміщення слід провентилювати протягом
 2 год;

     - під час паяння приміщення має безперервно вентилюватися;

     - місце  для  паяння  слід  відгородити  від  решти   батареї
 вогнестійкими щитами;

     Вимоги до робіт із  застосуванням  ручного  електрифікованого
 інструменту, розподільчих трансформаторів безпеки, перетворювачів

     6.7.1. Електрифікований  інструмент  (далі   за   текстом   -
 електроінструмент) за умовами безпеки поділяється на такі класи:

     Для приєднання трифазного  електроінструмента  застосовується
 чотирижильний кабель, одна жила якого слугує для заземлення.

     Ці вимоги  стосуються  тільки  електроінструмента  із   таким
 корпусом, який слід заземлювати.

     Електроінструмент класів II і III не заземлюють.

     До роботи   з   електроінструментом  II і III класу достатньо
 I групи з електробезпеки.

     - комплектність і надійність кріплення деталей;

     - надійність роботи вимикача;

     - задовільна робота на холостому ході.

     6.7.8. Безпосередньо   перед   початком   роботи    необхідно
 перевіряти:

     - надійність  закріплення робочого виконувального інструменту
 (свердел, абразивних кругів, дискових пил, ключів-насадок т.і.).

     - якщо тільки один  електроінструмент  одержує  живлення  від
 розподільчого трансформатора безпеки;

     - якщо електроінструмент одержує живлення  від  перетворювача
 частоти з окремими обмотками;

     - якщо    електроінструмент    одержує     живлення     через
 захисно-вимикальний пристрій.

     6.7.18. Забороняється обробляти електроінструментом  обмерзлі
 та мокрі деталі.

     - пошкодження  штепсельного  з'єднання,  кабелю,   або   його
 захисної трубки;

     - пошкодження кришки вимикача;

     - ненадійна робота вимикача;

     - іскріння щіток на колекторі,  що  супроводжується  круговим
 вогнем на його поверхні;

     - витікання масла з редуктора або вентиляційних каналів;

     - поява   диму  або  специфічного  запаху,  характерного  для
 ізоляції, що горить;

     - поява підвищеного шуму, стукоту, вібрації;

     - зіпсування або поява тріщин в  корпусній  деталі,  руків'ї,
 захисному огородженні;

     - пошкодження робочої частини інструмента;

     - зникнення  електричного  зв'язку  між  металевими частинами
 корпуса та нульовим захисним штирем штепсельної вилки.

     До періодичної перевірки входять:

     - зовнішній огляд;

     - перевірка роботи на холостому ході не менше 5 хв;

     - перевірка      справності      кола     заземлення     (для
 електроінструмента класу I).

     - перевірка     справності     кола      заземлення      (для
 електроінструмента класу безпеки I);

     - випробування ізоляції на електричну міцність;

     - обкатка в робочому режимі не менше 30 хв.

     для електроінструмента класу бепеки I - 1000 В,

     класу безпеки II - 2500 В,

     класу безпеки III - 400 В.

     Ізоляція електроінструмента  має  витримати зазначену напругу
 протягом 1 хв.

     Забороняється складати електроінструмент в два ряди і  більше
 без спеціального упакування.

     З боку нижчої напруги трансформатора мають  бути  гнізда  під
 штепсельну вилку.

     Вторинну обмотку  знижувальних трансформаторів без роздільних
 обмоток слід заземлювати.

     Не допускається  заземлення вторинної обмотки трансформаторів
 або перетворювачів частоти з роздільними обмотками.

     Випробувальна напруга повинна набувати таких значень:

     - 550  В  -  за   номінальної   напруги   вторинної   обмотки
 трансформатора та перетворювача частоти до 42 В;

     Вимоги до  робіт  із  застосуванням  переносних   електричних
 світильників

     Провід світильників  не повинен торкатися вогких,  гарячих та
 масних поверхонь.

     Ремонт світильників   повинні   виконувати    електротехнічні
 працівники у майстерні.

     Вимоги до електрозварювальних робіт та обладнання

     6.7.47. Електрозварювальні  роботи  слід  виконувати згідно з
 вимогами "Правил техники безопасности и производственной санитарии
 при   электросварочных  работах",  затверджених  Мінхіммашем  СРСР
 08.07.85 та Правил пожежної безпеки в Україні ( z0219-95 ).

     Електрозварювальне  обладнання    має   відповідати   вимогам
 ГОСТ 12.2.007.8 та ПВЕ.

     Порядок організації  та проведення інструктажів,  навчання та
 перевірки  знань  з   пожежного   мінімуму   встановлено   Типовим
 положенням про спеціальне навчання, інструктажі та перевірку знань
 з питань пожежної  безпеки  на  підприємствах  і  в  установах  та
 організаціях   України,   затвердженим  наказом  МВС  України  від
 17.11.94 N 628 ( z0307-94 ), зареєстрованим в Мін'юсті 22.12.94 за
 N 307/517.

     Атестація зварювальників  на  право  виконання   зварювальних
 робіт  під  час  виготовлення,  монтажу  та  ремонту об'єктів,  що
 підлягають реєстрації  в  Держнаглядохоронпраці,  має  проводитись
 відповідно  до  Правил  атестації зварників,  затверджених наказом
 Держнаглядохоронпраці України   19.04.96   N   61  (  z0262-96  ),
 зареєстрованих в Мін'юсті України 31.05.96 за N 262/1287.

     6.7.52. Приєднання  зварювальних  установок  до   електричної
 мережі провадиться тільки через комутаційні апарати.

     6.7.53. Забороняється безпосереднє живлення зварювальної дуги
 від силової, освітлювальної та контактної мереж.

     - 80 В ефективного значення  -  для  джерел  змінного  струму
 ручного дугового та напівавтоматичного зварювання;

     - 140 В ефективного значення -  для  джерел  змінного  струму
 автоматичного зварювання;

     - 100 В середнього значення - для джерел постійного струму.

     6.7.59. Пересувні  джерела  зварювального  струму  на  час їх
 пересування мають бути відключені від мережі.

     Заземлення електрозварювальних  установок  слід виконувати до
 їх підключення до мережі і зберігати до відключення від мережі.

     6.7.63. Зварювальні  кабелі  слід  з'єднувати опресовуванням,
 зварюванням або паянням.

     Підключення кабеля    до    зварювального   обладнання   слід
 здійснювати опресованими чи припаяними кабельними наконечниками.

     6.7.64. Довжина   первинного  кола  між  пунктом  живлення  і
 пересувною зварювальною установкою має бути не більше 10 м.

     З'єднання окремих елементів,  які застосовуються як зворотний
 провід, слід виконувати болтами, струбцинами або затискачами.

     Зварювання слід проводити із застосуванням двох проводів.

     Якщо зварювальний  виріб  не  має  електричного  контакту  із
 заземленим столом, то заземленню підлягає безпосередньо цей виріб.

     У разі  пошкодження  ізоляції  проводів  їх слід замінити або
 помістити в резиновий шланг.

     Допускається ізоляція   пошкоджених  ділянок  дротів  методом
 вулканізації з використанням сирої гуми.

     Забороняється застосування   саморобних    електродотримачів.
 Електродотримачі повинні відповідати ГОСТ 14651.

     6.7.73. Ремонт зварювальних установок слід виконувати  тільки
 після зняття напруги.

     6.7.74. Оглядання та чищення  зварювальної  установки  та  її
 пускової апаратури слід провадити не рідше 1 разу на місяць.

Таблиця 6.7.1. Випробувальна напруга зварювальних
                          трансформаторів

-------------------------------------------------------------------

Місце прикладення вип- |Випробувальна напруга, за напруги живильної

робувальної напруги    |мережі трансформатора, В

                       |-------------------------------------------

                       |       до 380       |       більше 380

-----------------------+--------------------+----------------------

Між первинною обмоткою |                    |

та корпусом            |       1800         |          2250

-----------------------+--------------------+----------------------

Між вторинною обмоткою |                    |

та корпусом            |       1800         |          1800

-----------------------+--------------------+----------------------

Між первинною та вто-  |                    |

ринною обмотками       |       3600         |          4050

-------------------------------------------------------------------

     Наглядачі не мають права відходити  від  люка  резервуара  чи
 підземної споруди доти, поки у резервуарі перебуває зварювальник.

     Допускати до місця роботи сторонніх осіб забороняється.

     Зварювання в   замкнених  та  важкодоступних  просторах  слід
 виконувати з дотриманням таких умов:

     - наявності  люків  для  прокладання комунікацій та евакуації
 працівників;

     - наявності обмежувача напруги холостого ходу під час ручного
 дугового зварювання змінним струмом.

     Обмежувач, виконаний   як   приставка,  має  бути  заземлений
 окремим проводом.

     (Замкненими просторами  (приміщеннями)  вважаються  простори,
 обмежені  поверхнями,  що  мають  люки  (лази)  з  розмірами,   що
 перешкоджують  вільному  та  швидкому руху через них працівника та
 обмежують   вільний   повітрообіг;   важкодоступними    просторами
 (приміщеннями)  слід  вважати  такі,  в  яких із-за малих розмірів
 ускладнюється   виконання   робіт,   а   природний    повітрообмін
 недостатній).

     6.7.86. У  разі  будь-якого  відлучення  з   робочого   місця
 зварювальник повинен вимикати зварювальний апарат.

     - рукавицями,  рукавицями  з  крагами   або   рукавичками   з
 негорючих матеріалів з низькою електропровідністю.

     Особи, які   виконують  електрозварювання  або  присутні  при
 цьому, за появи болю в очах повинні негайно звернутися до лікаря.

     6.8. Роботи в електроустановках,  пов'язані з підійманням  на
 висоту

     6.8.1. До робіт на висоті і  верхолазних  робіт  допускаються
 навчені   особи,  стан  здоров'я  яких  має  відповідати  медичним
 вимогам,  встановленим  для  даних  видів  робіт  ("Положення  про
 медичний огляд працівників певних категорій" ( z0136-94 ).

     Працівники, які виконують  верхолазні  роботи,  повинні  мати
 відповідний запис в посвідченні про перевірку знань.

     Працівники мають  бути  навчені  безпеці  праці  до   початку
 виконання верхолазних робіт.

     6.9. Роботи в електроустановках із застосуванням механізмів і
 вантажопідіймальних машин

     На ВРУ швидкість руху визначається місцевими умовами,  але не
 повинна перевищувати 10 км/год.

     Стрілові самохідні крани повинні бути обладнані захистом  від
 зіткнення елементів крану з перешкодами (координатний захист).

     6.9.8. Водії механізмів і вантажопідіймальних  машин  повинні
 мати групу II, а стропальники - групу I.

     Механізми і  вантажопідіймальні   машини,   які   устатковані
 виносними опорами, під час роботи слід поставити на всі опори.

     Перехід з корзини (колиски) на опору або устаткування і назад
 допускається тільки з дозволу керівника робіт.

     6.10. Робота відряджених працівників

     6.10.6. Інструктаж відряджених працівників повинен  проводити
 працівник   з   групою   V   зі  складу  адміністративно-технічних
 працівників  або  з  групою   IV   зі   складу   оперативних   або
 оперативно-ремонтних   працівників   підприємства,   на  яке  вони
 відряджені.   Зміст    інструктажу    визначається    працівником,
 призначеним  відповідальним  за  електрогосподарство  залежно  від
 характеру   і   складності   роботи,    схеми    і    особливостей
 електроустановки.     6.10.7. Підприємство (організація), що відряджає працівників,
 відповідає  за  відповідність  груп  з  електробезпеки відряджених
 працівників до наданих їм прав,  а також за виконання відрядженими
 працівниками цих Правил.

     7.1. Електродні котли. Електрофільтри

     7.1.4. Забороняється під час експлуатації електрофільтрів:

     - одночасно  провадити  ремонтні  роботи  в  їх  бункерах   і
 секціях;

     7.1.7. Після вимкнення електрофільтра з  нього  і  з  кабелів
 живлення слід зняти статичний заряд заземленням електроагрегатів.

     Забороняється доторкатися     до     незаземлених      частин
 електрофільтра до зняття заряду.

     7.2. Чищення і обмивання ізоляторів

     Чищення провадиться  з підлоги або зі стійких риштувань.  Під
 час чищення необхідно застосовувати діелектричні рукавички.

                                                       Таблиця 7.2

------------------------------------------------------------------

 Діаметр вихідного |Мінімально допустима відстань по струменю води

 отвору насадки,   |(м), за напруги ПЛ

 мм                |----------------------------------------------

                   | до 10 кВ  |    35 кВ   |110, 150 кВ| 220 кВ

-------------------+-----------+------------+-----------+---------

         10        |   3,0     |    4,0     |    5,0    |   6,0

         12        |   3,5     |    4,5     |    6,0    |   8,0

         14        |   4,0     |    5,0     |    6,5    |   8,5

         16        |   4,0     |    6,0     |    7,0    |   9,0

------------------------------------------------------------------

     7.2.6. Під час обливання ствол, телескопічна вишка і цистерна
 з водою мають бути заземлені.

     7.3. Електроустановки у вибухонебезпечних зонах

     Безпечність застосування  технологічних  установок,   в   які
 вмонтоване електрообладнання, визначає розробник технології.

     Експлуатація плавких    вставок   з   тріщинами,   витіканням
 наповнювача та іншими дефектами забороняється.

     7.3.11. В   електроустановках   напругою   до   1000   В    з
 глухозаземленою   нейтраллю   під   час   капітальних  ремонтів  і
 міжремонтних випробувань,  але не менше 1 разу  на  2  роки,  слід
 вимірювати   повний  опір  петлі  фаза-нуль  електроприймачів,  що
 належать до даної електроустановки і приєднані до  кожної  збірки,
 шафи  тощо.  В  цьому  разі,  з  метою  забезпечення автоматичного
 відключення аварійної дільниці,  повний опір петлі має бути таким,
 щоб під час замикання на корпус або на нульовий захисний провідник
 виникав струм КЗ,  який перевищував би, не менш ніж у чотири рази,
 нормальний  струм  плавкої  вставки найближчого запобіжника і,  не
 менш  ніж  в  шість  разів  -  струм  розчіплювача   автоматичного
 вимикача, що має зворотньозалежну від струму характеристику.

     Після випадків    відмови    в    роботі    засобів   захисту
 електроустановок повинні виконуватись позапланові вимірювання.

     Огляд повинна    провадити    особа,     відповідальна     за
 електрогосподарство підприємства або призначена ним особа.

     Результати огляду фіксуються в оперативному або  спеціальному
 журналі.

     Обсяги оглядів    регламентуються    ПТЕ     електроустановок
 споживачів.

     7.3.18. У вибухонебезпечних зонах забороняється:

     - ремонтувати електрообладнання і мережі,  що перебувають під
 напругою;

     - розкривати   оболонку  вибухозахищеного  електрообладнання,
 струмовідні частини якого перебувають під напругою;

     - вмикати електроустановку,  що автоматично відключилася, без
 з'ясування і усунення причини її відключення;

     - вмикати   електроустановки   без   апаратів,  що  вимикають
 захищуване електричне коло, у разі ненормальних режимів;

     - залишати в роботі електрообладнання з висотою шару  мастила
 і кварцевого піску, нижчою від встановленої;

     - експлуатувати кабелі з зовнішніми пошкодженнями оболонки  і
 сталевих труб електропроводок.

     Колір їх забарвлення має відрізнятися від кольору забарвлення
 електрообладнання.

     Всмоктувальну сторону вентилятора слід виконувати  у  вигляді
 сховища, котре кріпиться під обладнанням, що очищається.

     7.3.26. Пил  і  волокна  всередині   електрообладнання   слід
 прибирати в терміни, вказані в місцевих інструкціях, але не менше:

     - двох разів на рік - для електричних машин з  частинами,  що
 нормально іскрять (машини постійного струму, колекторні тощо);

     - один раз на рік - для іншого електрообладнання.

     - чотирьох  разів  в  місяць  -  в  приміщеннях  із  значними
 виробничими виділеннями пилу або волокон;

     - двох  разів  на  місяць  -  в  приміщеннях   з   незначними
 виробничими виділеннями пилу або волокон;

     - двох разів на рік - в разі зовнішнього установлення.

     7.3.34. Для    підключення    зварювальних    апаратів   слід
 застосовувати комутаційні ящики (шафи).

     7.3.35. Мережу    для   підключення   зварювальних   апаратів
 нормально слід знеструмити.

     7.4. Електроустановки в пожежонебезпечних зонах

     7.4.16. Світильники з лампами розжарювання  не  повинні  мати
 відбивачів і розсіювачів з горючих матеріалів.

     7.4.19. В пожежонебезпечних зонах будь-якого класу складських
 приміщень забороняється застосування електронагрівальних приладів.

     7.5. Електроустановки випробувальних станцій і лабораторій

     7.5.2. Випробувальні  електроустановки  повинні  задовольняти
 вимоги ПВЕ.

     1) для імпульсних напруг:

     до 100 кВ - 0,5 м;  до 1000 кВ - 2,5 м;

     до 150 кВ - 0,75 м; до 1500 кВ - 4,5 м;

     до 400 кВ - 1,0 м;  до 2000 кВ - 5,0 м;

     до 500 кВ - 1,5 м;  до 1500 кВ - 6,0 м;

     2) для  напруг  промислової  частоти  (ефективні  значення) і
 постійного струму:

     до 6 кВ - 0,17 м;  до 100 кВ - 1,0 м;

     до 10 кВ - 0,23 м; до 250 кВ - 1,5 м;

     до 20 кВ - 0,3 м;  до 400 кВ - 2,5 м;

     до 50 кВ - 0,5 м;  до 800 кВ - 4,0 м;

     Відстань від   тимчасових   огороджень  повинна  бути  вдвічі
 більшою вищевказаних величин.

     Замки дверей   мають  бути   такими,  що  самі замикаються, а
 двері - відчинятися зсередини без ключа за допомогою рукоятки.

     7.5.13. Блокування  огородження  випробувального   поля   має
 задовольняти такі вимоги:

     - під  час  відчинення  дверей  повинна  повністю   зніматися
 напруга з випробувального поля (стенда);

     - за відчинених дверей слід унеможливити подання  напруги  на
 виробниче поле (стенд).

     7.5.14. Подання напруги на виробниче поле слід супроводжувати
 звуковим або світловим сигналом.

     7.5.18. Для  убезпечення  слід керуватись підвищеними нормами
 освітлення:

     - шкали вимірювальних приладів - 150 лк;

     - комутаційна апаратура - 100 лк;

     - випробуваний об'єкт - 50 лк;

     - на випробній  станції  і  в  лабораторії  слід  передбачити
 аварійне освітлення.

     7.5.19. Біля  дверей  випробувальних   полів   встановлюються
 ліхтарі світлового сигналу і застережні плакати.

     7.5.21. Пульти керування випробувальних станцій і лабораторій
 слід забезпечувати сигнальними лампами, ввімкненими в коло:

     - апаратів, які подають напругу на пункти керування;

     - блокування дверей огороджень виробничих полів.

     7.5.25. Розставлення   і   зняття    переносних    огороджень
 проводяться тільки за розпорядженням керівних робіт.

     Збирання схеми слід проводити тільки за умови повного  зняття
 напруги з пунктів підключення.

     7.5.26. Перед    початком    випробувань    керівник    робіт
 зобов'язаний перевірити:

     - правильність зібрання схеми;

     - наявність і надійність заземлень всіх елементів схеми;

     - наявність захисних засобів;

     - дію сигналів і блокувань;

     - відсутність  людей  на  випробувальному   полі,   якщо   їх
 присутності не передбачено програмою випробувань.

     Присутність працівників  на  виробничому  полі   допускається
 тільки за умови особистого нагляду керівника робіт за їх діями.

     7.5.31. В  колі  живлення   випробувальних   електроустановок
 повинно бути не менше двох розривів, в тому числі один видимий.

     7.5.32. Роботи на випробувальній станції,  в лабораторії,  на
 переносних виробувальних установках провадяться:

     - в  порядку  масових  контрольних  випробувань  за  типовими
 програмами;

     - за   розпорядженням   начальника   випробувальної  станції,
 лабораторії - з записом в журналі;

     - за нарядами в діючих електроустановках;

     - в порядку виконання  наукових  досліджень  (за  спеціальною
 програмою);

     - в порядку виконання навчальної роботи.

     7.5.39. Приєднування на клемах машин, що випробовуються, слід
 провадити після їх повного відключення і зупинки.

     7.6. Проведення випробувань обладнання. Вимірювання

     Проведення випробувань   з  подачею  підвищеної  напруги  від
 стороннього джерела струму

     Проведення випробувань можуть виконувати  тільки  працівники,
 які   пройшли   спеціальну   підготовку  і  перевірку  знань  схем
 випробувань і правил в обсязі даного розділу та  мають  практичний
 досвід  проведення  випробувань  в умовах діючих електроустановок,
 одержаний в період стажування тривалістю не  менше  1  місяця  під
 контролем досвідченого працівника з групою III.  Вказана перевірка
 провадиться одночасно з  загальною  перевіркою  знань  цих  Правил
 безпеки в ті ж терміни і тією ж комісією з включенням до її складу
 спеціаліста з  випробування  устатковання,  який  має  V  групу  з
 електробезпеки, під час перевірки знань працівників, які проводять
 випробування   в   електроустановках   напругою   понад  1000 В, і
 групу IV  -  під  час  перевірки знань працівників,  які проводять
 випробування в  електроустановках  напругою  до  1000  В,  про  що
 робиться відповідний запис в посвідченні і в журналі.

     Вказівки цих осіб обов'язкові для всіх членів бригади.

     7.6.7. Одночасне виконання  випробувань  та  ремонтних  робіт
 різними бригадами в межах одного приєднання не допускається.

     Перед випробуванням     необхідно    перевірити    надійність
 заземлення корпусу.

     Перед  приєднанням   випробувальної    установки   до  мережі
 380/220 В вивід високої напруги установки має бути заземлений.

     Переріз мідного проводу, що використовується в випробувальних
 схемах для заземлення, повинен бути не менше 4 квад.мм.

     Зібрання кола  випробування  обладнання  проводить  працівник
 бригади, яка проводить випробування.

     Обов'язки наглядача  може  виконувати  особа,  яка  проводить
 приєднання вимірювальної схеми до випробувального обладнання.

     Обладнання, що охороняється,  вважається таким,  що перебуває
 під напругою.

     Залишити свої   місця   ці  особи  можуть  тільки  з  дозволу
 керівника робіт.

     7.6.18. Перед  подачею  випробувальної напруги керівник робіт
 зобов'язаний:

     - перевірити правильність збирання схеми і надійність робочих
 та захисних заземлень;

     7.6.25. На робочому  місці  оператора  виконується  роздільна
 світлова сигналізація про ввімкнення напруги до і понад 1000 В.

     7.6.26. Під  час  використання  пересувної  або  стаціонарної
 випробувальної установки мають бути виконані такі умови:

     - пристрій установки напругою понад 1000 В  має  бути  цілком
 відгороджений від місць, до яких можливе доторкування;

     7.6.27. Вимірювання   мегомметром   дозволяється   виконувати
 навченим цьому електротехнічним працівникам.

     В установках  напругою  понад 1000 В вимірювання проводять за
 нарядом дві особи, одна з яких повинна мати групу IV.

     В установках  напругою  до  1000  В  вимірювання виконують за
 розпорядженням дві особи, одна з яких повинна мати групу III.

     Заземлення зі струмовідних частин слід знімати  тільки  після
 підключення мегомметра.

     Під наглядом  оперативних  працівників  ці вимірювання можуть
 виконуватися ремонтними працівниками.

     Роботи з  електровимірювальними  кліщами   і   вимірювальними
 штангами

     Ремонтниками вимірювання проводиться за нарядом, оперативними
 працівниками - за розпорядженням.

     В електроустановках   напругою   до   1000   В   працювати  з
 електровимірювальними кліщами може одна людина, що має групу III.

     Кліщі необхідно тримати у висячому положенні.

     Забороняється нагинатися до  амперметра  під  час  відрахунку
 показників.

     Під час  піднімання  не  допускається  розгойдувати  штангу і
 вдаряти нею об тверді предмети.

     Під час піднімання на незначну висоту дозволяється передавати
 штанги з рук в руки.

     7.6.44. Забороняється   проводити   роботи  з  вимірювальними
 штангами під час грози, туману, дощу або мокрого снігу.

     7.6.45. Під  час  роботи з штангою слід витримувати нормовані
 відстані від струмовідних частин до працівника.

     Забороняється виконувати  вимірювання  на   ПЛ,   стоячи   на
 драбині.

     7.7. Основні   вимоги  електробезпеки  під  час  експлуатації
 мобільних (інвентарних) будівель та споруд

     - електроустановки зазначених будівель  повинні  задовольняти
 вимоги ПВЕ, ГОСТ 23274 та інших нормативно-технічних документів;

     - розташування  і  підключення  побутових  містечок  (окремих
 будівель) слід виконувати згідно з ППР;

     - підключення до ПЛ-0,4 кВ слід виконувати згідно з  вимогами
 розділу 24 ПВЕ;

     - силове електрообладнання має  відповідати  вимогам  розділу
 1.3 ГОСТ 23274;

     - електричне освітлення має відповідати  вимогам  розділу 1.4
 ГОСТ 23274;

     - електропроводки   мають   відповідати  вимогам  розділу 1.5
 ГОСТ 23274.

     7.7.2. Відповідно до пункту 1.7.32 ПВЕ для захисту людей  від
 ураження електричним струмом слід виконувати такі заходи:

     - занулення;

     - заземлення;

     - вирівнювання потенціалів.

     Нульова шина   ввідного   пристрою   має   бути   з'єднана  з
 глухозаземленою нейтраллю джерела живлення.

     За відсутності  в  комплекті інвентарного заземлювача він має
 бути виготовлений власними силами.

     Опір заземлювача не нормується.

     7.7.11. Магістраль   заземлення   прокладається  на  відстані
 0,8-1,0 м від входу у вагончик.

     8. Опосвідчення стану безпеки електроустановок

     - керівника (головного інженера) - голова комісії);

     - начальника енергетичної  служби  (особи,  відповідальної за
 електрогосподарство);

     - начальника відділу охорони праці.

     Акт затверджується  керівником  підприємства   (організації),
 власником.

     8.3. Опосвідченням передбачається:

     - визначення       достатності        і        працездатності
 захисно-блокувальних пристроїв;

     - оцінка стану безпеки  електроустаткування,  а  також  стану
 будівельної частини будівель і споруд енергетичних об'єктів;

     - перевірка періодичності  і  якості  виконання  регламентних
 робіт щодо обслуговування електроустаткування;

     - оцінка  рівня  фахової  підготовки  працівників  з   питань
 безпеки, відповідності кваліфікації до робіт, що виконуються.

     8.7. Під    час   проведення   опосвідчення   стану   безпеки
 електроустановок споживачів необхідно перевірити:

     - стан безпеки електроустановок;

     - відповідність  експлуатації  електроустановок   нормативним
 вимогам безпеки;

     - наявність та стан документації.

     8.7.1. Критерії    перевірки    стану    безпеки   по   видах
 електроустановок

     Електродвигуни: стан     вводів,     ошиновки,    заземлення,
 відповідність захисту, наявність оперативних написів.

     8.7.2. Відповідність       експлуатації      електроустановок
 нормативним вимогам безпеки

     Наявність оперативної документації і стан оперативної роботи.

     Стан охорони праці на робочих місцях.

     Організація перевірки     знань    ПТЕ,    ПБ    експлуатації
 електроустановок споживачів.

     Присвоєння груп   з  електробезпеки,  відповідність  комісії,
 оформлення результатів перевірки знань.

     Наявність плану робіт щодо профілактики електротравматизму.

     Організація проведення робіт в електроустановках,  допуск  до
 роботи.

     Порядок зберігання, видавання і обліку електроінструменту.

     Заземлювальні пристрої, їх стан і періодичність випробування.

     Облік і   аналіз  нещасних  випадків,  що  сталися  внаслідок
 ураження електричним струмом.

     8.7.3. Наявність та стан документації

     Наказ про особу,  відповідальну  за  електрогосподарство,  її
 професійна відповідність.

     Журнал перевірки знань ПТЕ електроустановок споживачів і  цих
 Правил.

     Список електротехнічних працівників.

     Медичний висновок про дозвіл на право роботи електротехнічних
 працівників в електроустановках.

     Список осіб, які можуть призначатися відповідальними особами.

     Перелік робіт,  які  можуть  виконуватися  за  нарядом  і  за
 розпорядженням.

     Перелік робіт,   які   проводяться   в    порядку    поточної
 експлуатації.

     Однолінійна схема електроустановок.

     Комплект експлуатаційних  інструкцій  та інструкцій з охорони
 праці.

     Журнал інструктажів.

     Журнал обліку електроінструменту.

     План навчання електротехнічних працівників безпеці праці.

     План протиаварійних тренувань.

     Журнал обліку протиаварійних і протипожежних тренувань.

     Оперативний журнал.

     Журнал обліку  відмов  і  аварій в роботі електрообладнання і
 мереж.

     Журнал обліку захисних засобів.

     Журнал обліку робіт за нарядами і розпорядженнями.

     Графік огляду  кабельних трас,  кабельних споруд і повітряних
 ліній.

     Креслення електромереж, установок і споруд; кабельні журнали,
 виконавчі креслення ПЛ і кабельних трас.

      Мінімальний стаж роботи в електроустановках достатній
           для присвоєння чергової групи з електробезпеки

------------------------------------------------------------------

       Категорія персоналу       |Мінімальний стаж роботи в елект-

                                 |роустановках з посередньою гру-

                                 |пою для одержання групи (міся-

                                 |ців)3

                                 |--------------------------------

                                 |  II   |   III1  |  IV1 |  V1

---------------------------------+-------+---------+------+-------

1. Електротехнологічні працівни- |       |         |      |

ки2                              |   2   |   ---   |  --- |  ---

2. Електротехнічні працівники.   |       |         |      |

Адміністративно-технічні, інспек-|       |         |      |

тувальні, чергові, ремонтні та   |       |         |      |

оперативно-ремонтні працівники:  |       |         |      |

2.1. З вищою технічною, спеціаль-|       |         |      |

ною електротехнічною середньою   |не нор-|         |      |

освітою                          |мується|    1    |   3  |   6

2.2. Що закінчили спеціалізовані |       |         |      |

ПТУ                              |   1   |    2    |   3  |   12

2.3. Без спеціальної освіти      |   2   |    2    |   12 |   24

3. Практиканти:                  |       |         |      |

3.1. Університетів, коледжів     |   1   |    3    |  --- |  ---

3.2. Профтехучилищ               |   1   |    6    |  --- |  ---

------------------------------------------------------------------

              Форма посвідчення про перевірку знань

Лицьова сторона обкладинки

------------------------------------------------------------------

|                    (Державний герб України)                    |

|                    П о с в і д ч е н н я                      |

------------------------------------------------------------------

 Сторінки блоку посвідчення:
  Стор.2
  Міністерство ____________________________________________________
  Організація, підприємство _______________________________________
  Посвідчення N ______________________
  Видане (кому) ___________________________________________________
               (прізвище, ім'я, по батькові отримувача посвідчення)
  Посада (спеціальність) __________________________________________
  Допущений до роботи в електроустановках напругою ________________
  Цеху, відділу ___________________________________________________
  В якості ________________________________________________________
  Дата видачі ________________________________

            Результати перевірки знань з охорони праці
           (Правила безпеки, інструкції з охорони праці)

 -----------------------------------------------------------------

 Дата пере-|Причина пере-|Група з |Рішення |Дата наступної|Підпис

 вірки     |вірки        |електро-|комісії |перевірки     |голови

           |             |безпеки |(знає,  |              |комісії

           |             |        |не знає)|              |

 ----------+-------------+--------+--------+--------------+-------

 ----------+-------------+--------+--------+--------------+-------

 ----------+-------------+--------+--------+--------------+-------

 -----------------------------------------------------------------

          Результати перевірки знань з технології робіт
            (правила експлуатації, виробничі інструкції)

------------------------------------------------------------------

Дата пере-|Причина пере-|Рішення комісії|Дата наступної|Підпис го-

вірки     |вірки        |(знає, не знає)|перевірки     |лови комі-

          |             |               |              |сії

          |             |               |              |

----------+-------------+---------------+--------------+----------

----------+-------------+---------------+--------------+----------

----------+-------------+---------------+--------------+----------

------------------------------------------------------------------

        Результати перевірки знань правил пожежної безпеки

------------------------------------------------------------------

Дата пере-|Причина пере-|Рішення комісії|Дата наступної|Підпис го-

вірки     |вірки        |(знає, не знає)|перевірки     |лови комі-

          |             |               |              |сії

          |             |               |              |

----------+-------------+---------------+--------------+----------

----------+-------------+---------------+--------------+----------

----------+-------------+---------------+--------------+----------

------------------------------------------------------------------

         Результати перевірки знань правил ДНАОП під час
                    виконання спеціальних робіт

------------------------------------------------------------------

Дата перевірки|    Назва Правил    |Рішення комісії (знає,|Підпис

              |                    |не знає)              |голови

              |                    |                      |комісії

--------------+--------------------+----------------------+-------

--------------+--------------------+----------------------+-------

------------------------------------------------------------------

                   Результати медичного огляду

------------------------------------------------------------------

  Дата   |          Висновок лікаря         |Підпис відповідальної

         |                                  |         особи

---------+----------------------------------+---------------------

---------+----------------------------------+---------------------

------------------------------------------------------------------

 Зворотна сторона обкладинки

     Під час виконання службових обов'язків працівник повинен мати
 це посвідчення з собою.

                  Форма журналу перевірки знань
                    (форма і зразок заповнення)

                              Журнал
                     протоколів перевірки знань

                              Розпочато "___" _________________ р.
                               Закінчено "___" _________________ р.

------------------------------------------------------------------------

 N |Прізвище, |Дата попе-|Дата і  |Тема пере- |Рішення |Дата нас-|Підпис

п/п|ім'я та по|редньої   |причина |вірки (охо-|комісії |тупної   |особи,

   |батькові; |перевірки,|перевір-|рона праці,|(знає,  |перевірки|що

   |обіймана  |група з   |ки, гру-|пожежна    |не знає)|         |прохо-

   |посада    |електро-  |па з    |безпека,   |        |         |дить

   |(спеціаль-|безпеки   |електро-|технологія |        |         |пере-

   |ність) і  |          |безпеки |робіт)     |        |         |вірку

   |стаж робо-|          |        |           |        |         |

   |ти на цій |          |        |           |        |         |

   |посаді    |          |        |           |        |         |

   |(спеціаль-|          |        |           |        |         |

   |ності)    |          |        |           |        |         |

---+----------+----------+--------+-----------+--------+---------+------

 1 |    2     |    3     |   4    |     5     |   6    |    7    |   8

---+----------+----------+--------+-----------+--------+---------+------

 1 |Коваль    |05.02.95  |05.02.96|Законодав- |  Знає  |05.02.97 |

   |Петро     |IV група  |Чергова |ство про   |        |         |

   |Іванович, |до 1000 В |IV група|охорону    |        |         |

   |електро-  |          |до      |праці      |        |         |

   |монтер    |          |1000 В  |Правила    |  Знає  |         |

   |з 12.05.90|          |        |пожежної   |        |         |

   |          |          |        |безпеки    |        |         |

   |          |          |        |Правила    |  Знає  |         |

   |          |          |        |технічної  |        |         |

   |          |          |        |експлуа-   |        |         |

   |          |          |        |тації      |        |         |

------------------------------------------------------------------------

                      Форма наряду-допуску 1

     Підприємство ________________________________________________

     Керівнику робіт (наглядачеві)4 ______________________________
                                     (посада; прізвище4, ініціали;

__________________________________________________________________
                       група з ел. безпеки*)

__________________________________________________________________
         (посада; прізвище, ініціали; група з ел. безпеки*)

доручається ______________________________________________________
      Роботу розпочати: дата3 ___________________ час _____________

     Роботу закінчити: дата ____________________ час _____________

         Таблиця 1. Заходи щодо підготовки робочих місць
                   (перелічити всі робочі місця)

------------------------------------------------------------------

Назва електроустановок5, в яких потрібно|Що має бути вимкнено і де

провести вимкнення та встановити зазем- |заземлено

лення                                   |

----------------------------------------+-------------------------

                   1                    |            2

----------------------------------------+-------------------------

------------------------------------------------------------------

    Таблиця 2. Дозвіл на підготовку робочих місць і на допуск

------------------------------------------------------------------

Дозвіл на підготовку робочих місць і|Дата,|Підпис працівника, який

на допуск видав (посада; прізвище,  |час  |отримав дозвіл на під-

підпис) (перелічити всі робочі міся-|     |готовку робочих місць і

ця)                                 |     |на допуск

------------------------------------+-----+-----------------------

                   1                |  2  |           3

------------------------------------+-----+-----------------------

                                    |     |

------------------------------------------------------------------

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
электромонтажные работы

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
электромонтажные работы

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
электротехнические измерения.

# data[].attributes.attachment_link.title
ПБЕЕС, Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів.

# data[].attributes.attachment_link.description
Для удобства можно ознакомиться с правилами безопасной эксплуатации электроустановок потребителей на сайте. Так как документ формировался из документ world нарушена расстановка абзацов и плохо смотрятся таблици. При необходимости можно скачать ПБЕЕС по ссылке: скачать ПБЕЕС в формате World 1997-2003 (.doc) или скачать ПБЕЕС в формате World 2007 (.docx) МІНІСТЕРСТВО ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ КОМІТЕТ ПО НАГЛЯДУ ЗА ОХОРОНОЮ ПРАЦІ N 4 від 09.01.98 Зареєстровано в Міністерстві м.Київ юстиції України 10 лютого 1998 р.

# data[].attributes.headline
020 "Експлуатація та монтаж електрообладнання: методичні вказівки длясамостійної роботи з навчальної дисципліни «Експлуатація та монтажелектрообладнання» "

# data[].attributes.subject
020 "Експлуатація та монтаж електрообладнання: методичні вказівки длясамостійної роботи з навчальної дисципліни «Експлуатація та монтажелектрообладнання» "

# data[].attributes.headline
020"Веб-ресурс ""Електропостачання"""

# data[].attributes.subject
020"Веб-ресурс ""Електропостачання"""

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Основною сферою діяльності ТзОВ "Арт Енергетика" є комплексна реалізація проектів електропостачання Львів та газопостачання

"Арт Енергетика" - це реалізація проектів будь-якого рівня складності від отримання технічних умов на електроенергію та газопостачання чи генерацію до здачі об'єкта в експлуатацію.

# data[].attributes.attachment_link.description
Основною сферою діяльності ТзОВ "Арт Енергетика" є комплексна реалізація проектів електропостачання Львів та газопостачання "Арт Енергетика" - це реалізація проектів будь-якого рівня складності від отримання технічних умов на електроенергію та газопостачання чи генерацію до здачі об'єкта в експлуатацію.

# data[].attributes.headline
020 "Відео ""Такелажні роботи. Монтаж - демонтаж обладнання."""

# data[].attributes.subject
020 "Відео ""Такелажні роботи. Монтаж - демонтаж обладнання."""

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Укрмонтаж-Такелаж

# data[].attributes.attachment_link.title
Такелажні роботи. Монтаж - демонтаж обладнання.

# data[].attributes.headline
Конспект уроків по слюсарній справі 

# data[].attributes.subject
Конспект уроків по слюсарній справі 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
СЛЮСАРНА СПРАВА

СЛЮСАРНА СПРАВА

- оброблення, яке виконують ручним інструментом чи машиною ручної дії. Слюсарні роботи зазвичай доповнюють механічну обробку металів на верстатах або завершують виготовлення металевих виробів з'єднуванням деталей, складанням машин та механізмів, регулюванням їх.

Слюсарні роботи відрізняються різноманітністю операцій. Коло цих операцій обумовлюється характером виробництва. При індивідуальному виробництві до слюсарних робіт, що виконуються на робочому місці відносяться:

- розмічання;

- обпилювання;

- нарізування різьби та ін.

При серійному виробництві перелік слюсарних операцій виконуваних на одному робочому місці, звужується внаслідок розподілу праці між робітниками.

1. Площинне розмічання.

2. Рубання металу.

3. Випрямлення, рихтування, згинання металу.

4. Різання металу.

5. Обпилювання металу.

6. Свердління, зенкування, зенкерування, розвертування.

7. Нарізання різьби.

9. Притирка, доводка, полірування.

1. Основні поняття та визначення.

2. Інструменти для розмічання.

3. Нанесення розмічальних рисок.

4. Способи розмічання.

1. Основні поняття та визначення.

Розмічання виконують точно і акуратно, бо помилки, допущені при цьому можуть призвести до того, що виготовлена деталь буде бракованою. Буває й навпаки: неточно відлиту, а тому забраковану, заготовку можна виправити ретельним розмічанням, перерозподіливши припуски для кожної розмічуваної поверхні.

Залежно від форми розмічуваних заготовок і деталей розмічання поділяють на:

- площинне розмічання;

- просторове (об'ємне) розмічання.

2. Інструменти для розмічання.

3. Нанесення розмічальних рисок.

4. Способи розмічання.

Отвори розмічають за шаблоном рисувалкою або кернером.

1. Основні поняття та визначення.

2. Інструмент для рубання.

3. Прийоми рубання.

4. Способи рубання.

1. Основні поняття та визначення.

Рубання застосовують для видалення (зрубування) із заготовки великих нерівностей (шорсткостей), зняття твердої кірки, окалини, задирок, гострих кутів кромок на литих і штампованих деталях, для вирубування шпонкових пазів, мастильних канавок, для оброблення розколин у деталях під зварювання (обробка кромок), зрубування головок заклепок при видаленні, вирубування отворів у листовому матеріалі. Крім того, рубання застосовують, коли потрібно від пруткового, штабового чи листкового матеріалу відрубати певну частину.

2. Інструмент для рубання.

Різальний інструмент.

- стальний стержень, виготовлений з інструментальної вуглецевої або легованої сталі (У7А, У8А, 7ХФ, 8ХФ). Зубило має три частини: робочу, середню та ударну. Робоча частина зубила має вигляд стержня з клиновидною різальною частиною (лезом) на кінці, загостреною під певним кутом. Ударна частина (бойок) звужена догори, вершина її заокруглена. За середню частину зубило тримають під час рубання Кут загострення вибирають залежно від твердості оброблюваного металу.

Зубило виготовляють завдовжки 100, 125, 160, 200 мм, ширина робочої частини відповідно дорівнює 5, 10, 16 і 20 мм. Робочу частину зубила на довжині 0,3...0,5 загартовують і відпускають.

3. Прийоми рубання.

4. Способи рубання.

При розрубуванні металу зубило встановлюють вертикально і рубають плечовим ударом. Листовий метал завтовшки 2 мм розрубують з одного удару. При цьому під нього підкладають підкладку з м'якої сталі. Листовий метал завтовшки більш як 2 мм або штабовий матеріал надрубують приблизно на половину товщини з обох боків, а потім ламають, перегинаючи його то в один бік то в інший, або відбивають.

Зубило встановлюють до краю заготовки так, щоб різальна кромка була на поверхні двох губок, а середина різальної кромки була на 2/3 довжини обрубуваної. Кут нахилу зубила до оброблюваної поверхні має бути 30...35°, а до осі губок лещат - 45°. Лезо зубила при цьому йде навкіс губок лещат і стружка злегка в'ється. Після зняття першого шару металу заготовку переставляють вище губок лещат на 1,5...2 мм, зрубують наступний шар і так далі.

ТЕМА УРОКУ №3: ВИПРЯМЛЯННЯ, РИХТУВАННЯ ТА ЗГИНАННЯ МЕТАЛУ

1. Основні поняття та визначення.

2. Обладнання для випрямляння та рихтування металу.

3. Обладнання для згинання металу.

4. Випрямляння та рихтування загартованих деталей.

1. Основні поняття та визначення.

Метал піддають випрямлянню як у холодному стані, так і в нагрітому стані. Вибір способу залежить від прогину, розмірів і матеріалу виробу.

Випрямляння можна виконувати:

- ручним способом (на стальній або чавунній плиті або на ковадлі);

- машинним способом (на правильних вальцях, пресах).

Кривизну деталей перевіряють на око або за зазором між плитою і покладеною на неї деталлю. Краї вигнутих місць позначають крейдою.

При випрямлянні важливо правильно вибирати місця, по яких слід наносити удари. Сила ударів має бути розмірною з кривизною; її поступово зменшують у міру переходу від найбільшого згину до найменшого. Випрямляння вважається завершеним, коли всі нерівності зникають і деталь стане прямою, що можна визначити накладанням лінійки. Випрямляння здійснюють на ковадлі, правильній плиті або надійних підкладках, які не дадуть зісковзнути з них деталі при ударі.

Для захисту рук від ударів і вібрацій при випрямлянні металу треба надягти рукавиці, міцно тримати деталь, заготовки на плиті чи ковадлі.

Зварні вироби, що мають жолоблення, залишкові внутрішні напруження біля шва, піддають випрямлянню.

Згинання деталей - одна з найрозповсюдженіших слюсарних операцій. Виготовлення деталей згинанням можливе як вручну на опорному інструменті та оправках, так і в згинальних машинах (пресах).

Суть згинання полягає в тому, що одну частину заготовки перегинають відносно іншої на певний кут. Здійснюють це так. На заготовку, що вільно лежить на двох опорах, діє згинальне зусилля, що спричинює в заготовці згинальне напруження. Якщо це напруження не перевищує границі пружності матеріалу, деформація, яку дістала заготовка, є пружною, і після зняття навантаження заготовка набуває первинного вигляду (випрямляється).

2. Обладнання випрямляння та рихтування металу.

бувають ручні і приводні. На ручних і приводних тривалкових згинальних вальцях випрямляють заготовки прямі та зігнуті по радіусу, що мають на поверхні випини та вм'ятини. Листові заготовки завдовжки до 3 мм випрямляють звичайно на ручних тривалкових згинальних вальцях, а завтовшки до 4 мм - на приводних.

Листозгинальна тривалкова має розміщені один над одним валки, що можуть залежно від товщини заготовки віддалятися один від одного чи наближатися. Також може бути опущено чи піднято розміщений позаду третій валок.

3. Обладнання згинання металу.

4. Випрямляння та рихтування загартованих деталей.

Випрямляння та рихтування загартованих деталей. Після загартування стальні деталі інколи жолобляться. Точність рихтування може становити 0,01...0,05 мм.

Залежно від характеру рихтування застосовують молотки із загартованим бойком або спеціальні рихтувальні молотки із заокругленим бойком. Деталь при цьому розміщувати не на плоскій плиті, а на рихтувальній бабці. Удари наносять не по випнутому, а по угнутому боці деталі.

Ручне випрямляння - малопродуктивна операція і її застосовують для невеликих партій деталей. В основному на підприємствах здійснюють машинне випрямляння на правильних вальцях, пресах і спеціальних пристроях.

Профілі (штабовий, сортовий матеріал) з різними радіусами кривизни згинають на три- і чотирироликових верстатах.

ТЕМА УРОКУ №4: РІЗАННЯ МЕТАЛУ

1. Основні поняття та визначення.

2. Інструмент для різання.

3. Прийоми різання.

4. Види різань.

1. Основні поняття та визначення.

Різання зі зняттям стружки здійснюють ручною ножівкою, на ножівкових, кругло-пиляльних, токарно-відрізних верстатах, а також може бути газове, дугове різБез зняття стружки матеріали розрізують ручними важільними і механічними ножицями, гострозубцями, труборізами, прес-ножицями, у штампах. До різання належить також надрізування металу.

2. Інструмент для різання.

застосовують для різання стальних листів завтовшки 0,5...1 мм і листів з кольорових металів завтовшки до 1,5 мм. Ручні ножиці виготовляють з і різальними лезами.

інструмент для різання товщих, ніж при різанні ножицями, листів штабового, круглого та профільного металу, а також для прорізування шліців, пазів, обрізування й вирізування заготовок по контуру та інших робіт. Ручна слюсарна ножівка складається зі станка (рамки) і ножівкового полотна. На одному кінці рамки є нерухома головка з хвостовиком і рукояткою, а на іншому - рухома головка з натяжним гвинтом і гайкою (баранцем) для натягування полотна. У головках є прорізи, у які вставляють ножівкове полотно і закріплюють штифтами.

3. Прийоми різання.

Рукоятку охоплюють чотирма пальцями правої руки так, щоб вона упиралася в долоню, великий палець накладають зверху вздовж рукоятки. Пальцями лівої руки обхоплюють гайку і рухому головку ножівки.

4. Види різань.

Ножівкові пили (приводні ножівки) застосовують для різання сортового і профільного металу. Ножівкова пила 872А, яка має електричний та гідравлічний приводи, призначена для різання заготовок із сортового металу круглого і квадратного перерізів. Точність обробки на такому верстаті становить  2 мм, шорсткість поверхні

Абразивні диски виготовляють з електрокорунду, карбіду кремнію та алмазу.

ТЕМА УРОКУ №5: ОБПИЛЮВАННЯ МЕТАЛУ

1. Основні поняття та визначення.

2. Інструмент для обпилювання.

3. Прийоми обпилювання.

4. Способи обпилювання.

1. Основні поняття та визначення.

Напилками слюсар надає деталям потрібної форми і розмірів, припасовує деталі одну до одної, підготовляє кромки деталей для зварювання та виконує інші роботи.

За допомогою напилків обробляють площини, криволінійні поверхні, пази, канавки, отвори будь-якої форми, поверхні, розміщені під різними кутами тощо. Припуски на обпилювання залишають невеликими - від 0,5 до 0,25 мм. Точність обробки обпилюванням становить 0,2...0,05 мм (в окремих випадках - до 0,001 мм).

2. Інструмент для обпилювання.

Напилки поділяють за розміром насічки, її формою, довжиною та формою бруска.

Розрізняють напилки 4 типів насічкою:

- з одинарною або простою насічкою;

- з подвійною або перехресною насічкою;

- з точковою або рашпільною насічкою;

- з дуговою насічкою.

За призначенням напилки поділяють на такі групи:

- загального призначення;

- спеціального призначення;

3. Прийоми обпилювання.

На початку робочого ходу напилка маса тіла припадає на праву ногу, при натисканні центр ваги переходить на ліву ногу. Цьому відповідає така розстановка ніг: ліву виносять (відводять) вперед у напрямі руху напилка, праву ногу відставляють від лівої на 200...300 мм так, щоб середина її ступні знаходилася навпроти п'яти лівої ноги.

При робочому ході напилка (від себе) основне навантаження припадає на ліву ногу, а при зворотному (холостому) ході - на праву, тому м'язи ніг перемінно відпочивають.

4. Способи обпилювання.

При обпилюванні плоских поверхонь використовують плоскі напилки -драчовий і личкувальний. Спочатку обпилюють одну широку поверхню (вона є базою, тобто вихідною поверхнею для подальшої обробки), потім дугу паралельну першій і т.д. Прагнуть того, щоб обпилювана поверхня завжди знаходилася у горизонтальному положенні. Обпилюють перехресними штрихами. Паралельність сторін перевіряють штангенциркулем, а якість обпилювання - перевірною лінійкою в різних положеннях (вздовж, упоперек, по діагоналі).

Правильність обпилювання другої поверхні перевіряють перевірним кутником, одну полицю якого прикладають до базової поверхні.

Обпилювання поверхонь по внутрішньому прямому куту здійснюють так, щоб до іншої поверхні було звернено ребро напилка, на якому немає насічки.

ТЕМА УРОКУ №6: СВЕРДЛІННЯ, ЗЕНКУВАННЯ, ЗЕНКЕРУВАННЯ РОЗВЕРТУВАННЯ

1. Загальні відомості та поняття.

2. Інструмент для свердління.

3. Загальні відомості та поняття.

4. Інструмент для зенкування.

5. Загальні відомості та поняття.

6. Інструмент для зенкерування.

7. Загальні відомості та поняття.

8. Інструмент для розвертування.

1. Загальні відомості та поняття

Свердління застосовують:

1. щоб зробити відповідні отвори невисокого ступеня точності й значної шорсткості, наприклад під кріпильні болти, заклепки, шпильки тощо;

2. зробити отвори під нарізання різьби, розвертування та зенкерування.

2. Інструмент для свердління.

Свердла бувають різних видів. Їх виготовляють зі швидкорізальних, легованих та вуглецевих сталей, а також оснащують пластинками з твердих сплавів.

Для свердління отворів найчастіше застосовують спіральні свердла.

Свердління здійснюється в основному на свердлильних верстатах. Коли деталь неможливо встановити на верстат або коли отвори розміщені у важкодоступних місцях, їх свердлять за допомогою коловоротів, тріскачок, дрилів, ручних електричних і пневматичних свердлильних машинок.

3. Загальні відомості та поняття.

це процес обробки спеціальним інструментом циліндричних або конічних заглиблень і фасок просвердлених отворів під головки болтів, гвинтів і заклепок.

4. Інструмент для зенкування.

Основною особливістю зенківок порівняно із зенкерами є наявність зубів на торці і напрямних цапф, якими зенківки вводять у просвердлений отвір.

За формою різальної частини зенківки поділяють на циліндричні, конічні і торцеві (цеківки).

5. Загальні відомості та поняття.

Зенкерування є або остаточною обробкою отвору або проміжною операцією перед розвертанням, тому при зенкеруванні залишають незначні припуски для остаточної обробки отвору розвертанням (як і після свердління залишають припуск під зенкерування).

Зенкерування забезпечує точність обробки отворів у межах 8..13-го квалітетів, шорсткість оброблюваної поверхні Ra 10..25.

Зенкерування - операція продуктивніша, ніж свердління, бо при однакових (приблизно) швидкостях різання подача при зенкеруванні допускається у 2,5...3 рази більша, ніж при свердлінні.

6. Інструмент для зенкерування.

інструментом, яким виконують зенкерування, є зенкер, який, як і свердло, закріплюють у конічному отворі шпинделя верстата. Працює зенкер так само, як і свердло, здійснюючи обертальний рух навколо осі, а поступальний - вздовж осі отвору.

7. Загальні відомості та поняття.

8. Інструмент для розвертування.

- інструментом для розвертання є розвертки. Розвертання отворів здійснюють на свердлильних і токарних верстатах або вручну. Розвертки, що застосовують для ручного розвертання, називаються ручними, а для розвертання на верстатах - . Машинні розвертки мають коротшу робочу частину. За формою оброблюваного отвору розвертки поділяють на циліндричні та конічні. Ручні й машинні розвертки складаються з трьох основних частин: робочої, шийки й хвостовика.

ТЕМА УРОКУ №8: НАРІЗАННЯ РІЗЬБИ

1. Загальні відомості та поняття.

2. Основні типи різьб та їх позначення.

3. Інструмент для нарізування внутрішньої різьби.

4. Підбір свердел для свердління отворів під різьбу.

5. Інструмент для нарізування зовнішньої різьби.

6. Процес нарізування різьби.

1. Загальні відомості та поняття.

називається її утворення зняттям стружки (а також пластичним деформуванням) на зовнішніх або внутрішніх поверхнях заготовок деталей.

2. Основні типи різьб та їх позначення.

У машинобудуванні, як правило, застосовують три типи різьб:

Метричні різьби поділяються на різьби з нормальним кроком (для зовнішніх діаметрів 1...68 мм) і з дрібним кроком (для зовнішніх діаметрів 1...600 мм).

За номінальний діаметр трубної різьби приймають внутрішній діаметр труби (діаметр отвору, або, як кажуть, "діаметр труби на світло"), тобто зовнішній діаметр трубної різьби буде більшим за номінальний на подвоєну товщину стінок труби.

3. Інструмент для нарізування внутрішньої різьби.

Мітчик складається з двох основних частин - робочої та хвостової.

4. Підбір свердел для свердління отворів під різьбу.

При нарізуванні різьби матеріал частково "видавлюється", тому діаметр свердла має бути трохи більшим, ніж внутрішній діаметр різьби.

5. Інструмент для нарізування зовнішньої різьби.

Залежно від конструкції плашки поділяють на круглі, накатні, розсувні (призматичні).

6. Процес нарізування різьби.

При нарізуванні різьби плашкою треба мати на увазі, що в процесі утворення профілю різьби метал виробу, особливо сталь, мідь тощо, "тягнеться", діаметр стержня збільшується. Внаслідок цього посилюється тиск на поверхню плашки, що призводить до її нагрівання й прилипання часток металу, тому різьба виходить рваною.

При виборі діаметра стержня під зовнішню різьбу слід керуватися тими самими міркуваннями, що й при виборі отвору під внутрішню різьбу. Якісну різьбу можна дістати тоді, коли діаметр стержня менше зовнішнього діаметра нарізуваної різьби. Якщо діаметр стержня буде значно меншим, ніж треба, то різьба виходить неповною; якщо ж діаметр буде більшим, то плашку або не можна нагвинтити на стержень і кінець стержня буде пошкоджено або під час нарізування зуби плашки внаслідок пере навантаження зламаються.

1. Загальні відомості та поняття.

2. Методи клепання.

1. Загальні відомості та поняття.

Заклепкові з'єднання широко застосовуються при виготовленні металевих конструкцій мостів, ферм, рам, балок, а також котлобудуванні, літакобудуванні, суднобудуванні тощо.

2. Методи клепання.

Існує три методи клепання:

- прямий метод клепання;

- зворотний метод клепання;

- спосіб клепання Таумель.

Після цього розклепують стержень заклепки.

ТЕМА УРОКУ №9: ПРИТИРКА, ДОВОДКА, ПОЛІРУВАННЯ

1. Загальні відомості та поняття.

2. Прийоми притирки та доводки.

1. Загальні відомості та поняття.

Притирку й доводку здійснюють абразивними порошками або пастами, які наносять або на оброблювані поверхні, або на спеціальний інструмент - притир.

Припуск на притирку становить 0,01...0,02 мм, на доводку - 0,001...0,0025 мм. Точність притирки - 0,001...0,002 мм. Доводка забезпечує точність за 5...6-м квалітетами і шорсткість поверхні до 0,05.

2. Прийоми притирки та доводки.

Для продуктивної і точної притирки треба правильно вибирати й строго дозувати кількість абразивних матеріалів , а також мастила. Зайва кількість абразивного порошка або мастила запобігає сполученню поверхонь, що притираються, від чого продуктивність і якість притирки знижуються.

При притирці слід враховувати тиск на деталі, що притираються. При його підвищенні збільшується швидкість процесу, але тільки до певної міри. При надто великому тиску зерна роздавлюються, поверхня деталі виходить із задирками й інколи стає непридатною. Звичайно тиск при притирці становить 150...400 кПа (1,5...4 кгс/см²). При остаточній притирці тиск слід зменшувати.

Доводку плоских поверхонь звичайно виконують на нерухомих доводочних плитах. Форму і розмір плити вибирають залежно від розміру й форми деталей, що притирають. Поверхню плити посипають шліфувальним порошком. Операція доводки поділяється на попередню (чорнову) та остаточну (чистову).

1. Загальні відомості та поняття.

2. Паяльники.

3. Особливості паяння посудин для зберігання горючих рідин.

4. Особливості паяння деяких металів і сплавів.

1. Загальні відомості та поняття.

Паяння широко застосовують у різних галузях промисловості. У машинобудуванні його використовують при виготовленні лопаток і дисків турбін, трубопроводів, радіаторів, ребер двигунів повітряного охолодження, рам велосипедів, посудин промислового призначення, газової апаратури тощо. В електропромисловості та приладобудуванні паяння є в ряді випадків єдино можливим методом з'єднання деталей. Його застосовують при виготовленні електро- і радіоапаратури, телевізорів, деталей електромашин, плавких запобіжників тощо.

2. Паяльники.

Основним інструментом для паяння є паяльник. За способом нагрівання паяльники поділяють на три групи - періодичного нагрівання, безперервного нагрівання газом або рідким пальним та електричні. Особливу групу становлять паяльники особливого призначення: ультразвукові з генератором ультразвукової частоти (УП21); з дуговим підігрівом; з вібруючими пристроями тощо.

3. Особливості паяння посудин для зберігання горючих рідин.

Паяння посудин (бочок, бідонів) для горючих рідин або газів, щоб уникнути вибуху потребує особливих заходів безпеки.

Перш за все посудини ретельно промивають. Перед паянням їх вщерть наповнюють водою і витримують деякий час, щоб випари залишків пального вивітрилися остаточно. Зливши воду починають паяння.

Перед паянням можна також пропарити або промити бак гарячою водою до зникнення запаху пального (краще промити 6 %-ним розчином каустичної соди). Непромиту посудину до робочого місця підносити не можна, бо при паяльній лампі, що працює, найменша необережність може викликати вибух посудини.

Коли паяння завершене і виріб повністю прохолов, зі шва знімають залишки припою, виріб промивають і висушують у сушилці сухою тирсою або стиснутим повітрям.

4. Особливості паяння деяких металів і сплавів.

Низьковуглецеві сталі добре піддаються паянню як м'якими, так і твердими припоями. Як м'які припої застосовують олов'яно-свинцеві, а як флюс - хлорид цинку або каніфоль.

Паяння твердими припоями застосовують для виготовлення міцних і термостійких швів і здійснюють так:

- поверхні підганяють одну до одної обпилюванням і ретельно чистять від бруду, оксидних плівок і жирів механічним або хімічним способом;

- підігнані поверхні в місці паяння підганяють флюсом; на місце спаю накладають шматочок припою - мідні пластинки і закріплюють їх м'яким в'язальним дротом; підготовлені деталі нагрівають паяльною лампою у ковальському горні або електропечі;

- коли припій розплавиться, деталь знімають з вогню і тримають у такому положенні, щоб припій не міг стікати зі шва;

- потім деталь повільно охолоджують (охолоджувати у воді деталь з напаяною пластинкою не можна, бо це послабить міцність з'єднання).

Застосовують також інший спосіб паяння: підготовлену деталь нагрівають і посипають бурою, потім знову нагрівають і до місця з'єднання підводять кінець мідного або латунного дроту, який розплавляючись заливає місце спаю. В міру охолодження спаяні деталі промивають у воді, протирають сухими ганчірками і просушують; шов зачищають наждачним папером або обпилюють напилком.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Беліченко Олег Юрійович

# data[].attributes.attachment_link.title
Конспект уроків по слюсарній справі.

# data[].attributes.attachment_link.description
СЛЮСАРНА СПРАВА СЛЮСАРНА СПРАВА - оброблення, яке виконують ручним інструментом чи машиною ручної дії. Слюсарні роботи зазвичай доповнюють механічну обробку металів на верстатах або завершують виготовлення металевих виробів з'єднуванням деталей, складанням машин та механізмів, регулюванням їх. Слюсарні роботи відрізняються різноманітністю операцій. Коло цих операцій обумовлюється характером виробництва.

# data[].attributes.headline
020 "Електронний підручник ""Електромонтажні роботи"""

# data[].attributes.subject
020 "Електронний підручник ""Електромонтажні роботи"""

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Електромонтажні роботи - це поняття, яке включає в себе комплекс заходів щодо розробки проекту, організації, а також проведенню монтажу (встановлення) різноманітного електрообладнання у приміщеннях і на відкритому повітрі, в тому числі і електропроводки. Електромонтажні роботи вимагають теоретичних знань, багатого професійного досвіду і відповідної освіти від фахівця, що проводить даний вид робіт.

Електромонтажні роботи починаються зі складання детального плану розміщення електровузлів.

Продумана і чітка організація електромонтажних робіт є однією з основних умов підвищення продуктивності праці, зростання виробітку, скорочення термінів виконання робіт і зниження їх собівартості. Найкраща організація електромонтажних робіт може бути досягнута за наявності проекту виконання електромонтажних робіт (ПВЕР).

Проекти виконання електромонтажних робіт на великих об'єктах зі складним електроустаткуванням розробляються проектними організаціями, а на невеликих об'єктах - виробничими і проектними відділами електромонтажних управлінь.

Для об'єктів, що споруджуються за типовими проектами, створюються типові ПВЕР.

Відомості, переліки та специфікації складають окремо на вироби, які надсилаються заводами і на продукцію майстерень електромонтажних заготовок (МЕЗ).

Під час монтажу технічно складного електроустаткування великих об'єктів для кращої організації робіт застосовують так звану зональну систему. Для цього, виходячи з обсягу чи характеру передбачуваних електромонтажних робіт, весь об'єкт розбивають на монтажні зони. В кожній зоні виконують певний комплекс робіт, який характеризується їх однорідністю або технологічною завершеністю.

На практиці ведення електромонтажних робіт при поділі об'єкта на зони в основу тих чи інших рішень повинні бути покладені економічна доцільність, можливість гнучкого виробництва і безпека ведення електромонтажних робіт.

Електромонтажні роботи повинні виконуватися відповідно до затвердженого проекту електропостачання й електроустановок об'єкта, тому організуючими факторами є висока якість цього об'єкта та детальне його знання електромонтажниками.

Проект електроустановки складається, як правило, з пояснювальної записки, кошторису, специфікації (матеріалів, устаткування і різних конструкцій), однолінійних розрахункових схем, поповерхових планів та інших документів.

Пояснювальна записка містить технічне й економічне обґрунтування прийнятих проектувальниками проектних рішень.

Кошторис є документом для фінансування й оплати виконаних електромонтажних робіт.

Специфікація містить найменування, технічні характеристики та зазначення кількості устаткування, різних конструкцій, а також основних і допоміжних матеріалів, необхідних для виконання всього обсягу електромонтажних робіт на об'єкті.

Однолінійні розрахункові схеми електроприймачів дають уявлення про прийняту схему електропостачання, навантаження окремих ділянок електричних мереж, падіння напруги.

Поповерхові плани показують, як повинні прокладатися магістральні та розподільні мережі й шинні конструкції, в яких зазначаються марки і перерізи проводів, шин та кабелів, а також способи їх прокладання. В поповерхових планах даються також описи і графічне зображення будівельної частини поверхів та окремих елементів будівлі, розміщення закладних частин, каналів, борозен, ніш, отворів і гнізд, спеціально утворюваних в процесі спорудження будівлі або наявних у готових будівельних деталях заводського виготовлення (блоках, панелях, плитах та ін.), призначених для прокладання електропроводок, встановлення щитів, кріплення шин, підвішування світильників тощо.

Крім перелічених документів, складаються різні документи в процесі виконання і завершення монтажу, наприклад, протоколи й акти на сховані роботи і ревізію електроустаткування, на монтаж заземлювальних пристроїв, на прокладання в землі кабелів тощо.

За наявності затвердженого проекту приступають до підготовки електромонтажних робіт, які починають, як правило, з приймання будівельної частини будівель і споруд "під монтаж". Будівлі та споруди приймаються представником електромонтажної організації або майбутнім керівником електромонтажних робіт за участю представника будівельної організації, що виконала будівельні роботи на цьому об'єкті.

Під час приймання будівельної частини будівель і споруд той, хто приймає, перевіряє:

1) стан та відповідність до проекту наявних у приміщеннях і на сходових клітках каналів, борозен, ніш і отворів, призначених для каналізації електроенергії;

2) наявність завершених оштукатурених поверхонь у приміщеннях, де проектом передбачено відкрите прокладання проводів або кабелів;

3) можливості нормального і безпечного ведення електромонтажних робіт одночасно з будівельними, сантехнічними та іншими роботами або окремо від них;

4) наявність умов, що забезпечують збереження змонтованого електроустаткування та його захист від атмосферних опадів і можливих пошкоджень при будівельних або опоряджувальних роботах.

Приймання будівель або споруд під монтаж оформляють відповідним актом.

При готовності будівельних частин і споруд під монтаж представники будівельної та електромонтажної організацій складають спільний графік робіт так, щоб виконання електромонтажних робіт за термінами майже збігалося з будівельними і лише в окремих випадках дещо відставало від останніх. Узгоджені графіки затверджуються керівниками (головними інженерами) будівельних і монтажних організацій.

Крім узгоджених графіків у бригадах, на монтажних об'єктах, у монтажно-будівельних дільницях та електромонтажних управліннях складають сіткові графіки електромонтажних робіт (див. урок №14).

Високий рівень механізації наближує монтаж до робіт на заводських складальних лініях, що підтверджує його індустріальний характер.

Технічна документація. Монтаж мережі виконують на основі та відповідно до документації, що складається з робочого проекту й проекту виробництва робіт (ПВР).

Робочий проект складається з пояснювальної записки, креслення трас комплектних ліній і некомплектних ділянок мереж з їх повним зв'язком з іншими цеховими комунікаціями, в разі потреби з аксонометричних схем мереж, креслень нетипових конструктивних рішень, закладних частин і деталей, кабельного журналу, а також зведених специфікацій та кошторису.

Проект виробництва робіт є основним документом для організації та технології виробництва монтажних робіт. Він вміщує дані про фізичні обсяги робіт з розбивкою по зонах монтажу, сіткові графіки, відомості про чисельність робітників та інженерно-технічного персоналу, а також про кількість матеріалів, виробів, механізмів, інструментів, транспорту і т.д.

Монтаж починають з підготовки виробництва робіт, до якої входить приймання документації (в тому числі кошторису) та її вивчення, узгодження змін з проектною організацією, розробка ПВР, комплектування необхідних для окремих зон монтажу матеріалів, виробів, механізмів, комплектування кадрами монтажних підрозділів, попередні заготівельні роботи в майстернях, приймання приміщень під монтаж з перевіркою наявності закладних деталей і відповідність приміщень вимогам проекту і БНіП.

Підвищенню ефективності монтажу (високій продуктивності праці) сприяють раціональні технологічні операції і послідовність їх виконання. З цієї точки зору слід визнати найбільш раціональним ведення монтажу в одну стадію. Такий монтаж починають після закінчення будівельних робіт, у процесі виробництва яких виконувалось встановлення закладних деталей, утворення отворів, борозен, проходи через стіни і перекриття, роботи по підготовці траси. При одностадійному монтажі послідовно по ділянках траси на кожній із них повністю виконують всі монтажні операції, починаючи з підготовки місць кріплення опорних конструкцій. Потім встановлюють конструкції, прокладають і закріплюють струмопроводи і після цього випробовують їх. Така організація робіт дає змогу пройти трасу за один раз, повністю виконавши весь монтажний процес.

Якщо неможливо виконати монтаж в одну стадію, його виконують в дві стадії.

На першій стадії підготовляють траси ліній для складання на них струмопроводів, встановлюють опорні конструкції, а також несучі конструкції, що не ввійшли в комплект струмопроводу (деталі для їх кріплення закладають у процесі виконання будівельних робіт). Безпосередньо на будівельній ділянці встановлюють закладні та кріпильні частини, а також монтують комунікації для схованого прокладання проводів і кабелів: в цей же час в МЕЗ (майстерні електромонтажних заготовок) здійснюють складання елементів електроустановок в вузли і блоки, стендову заготовку проводок і кабельних ліній, комплектацію обладнання і матеріалів, а також ревізію і попередню наладку електрообладнання.

На другій стадії всі електромонтажні роботи відбуваються безпосередньо на будівельному майданчику. Під час неї встановлюють елементи комплектних струмопроводів і блоки із них, комплектні струмопроводи зі своїми несучими конструкціями на опорних конструкціях, прокладають на несучих конструкціях проводи і кабелі, що не ввійшли до комплектних струмопроводів, встановлюють електроприймачі та світильники, монтують шинопроводи, тролейні лінії кранів, підключають струмопровідні жили проводів і кабелів до обладнання, здійснюють кріплення і з'єднання, а також випробовують змонтовані струмопроводи і проводи. Роботи другої стадії виробництва електромонтажу виконують в приміщеннях і спорудах, повністю підготовлених для монтажу електроустаткування.
Електромонтажні роботи виконують за наступними основними етапами.
1. Укладання угоди з генеральною підрядною організацією.

2. Встановлення взаємозв'язків з генеральною підрядною організацією відповідно до вимог "Положення про взаємовідносини організацій - генеральних підрядників із субпідрядними організаціями".

3. Підготовка до виконання електромонтажних і пусконалагоджувальних робіт.

4. Організація та виконання електромонтажних робіт на монтажних об'єктах.

5. Організація та виконання пусконалагоджувальних робіт на монтажних об'єктах.

6. Здача і приймання виконаних робіт.

Індустріалізація робіт - це сукупність організаційних та технічних заходів, що забезпечують виконання якнайбільшого обсягу робіт поза будівельним майданчиком на спеціалізованих заводах монтажних організацій, в майстернях монтажно-заготівельних ділянок, а також на заводах електротехнічної промисловості.

Механізація електромонтажних робіт досягається шляхом максимальної заміни ручної праці роботою спеціальних механізмів і механізованих інструментів.

Комплексну механізацію електромонтажних робіт практично здійснюють в МЕЗ на технологічних лініях по обробці сортової сталі, шин, ошиновки, заготовки стальних труб для прокладування в них проводок, на стендах для заготовки електропроводок і кабельних ліній, а також на монтажі повітряних ліній електропередач.

У МЕЗ заготівельні роботи виконують на механізованих лініях:

1) складання магістральних шинопроводів у блоки;

2) заготовки шин;

3) заготовки відміряних окінцьованих і неокінцьованих (ізольованих) проводів і кабелів;

4) заготовки струмопроводів (комплектів для лінії) у вигляді пучків і пакетів проводів;

5) заготовки стальних труб і складання їх в блоки;

6) обробки пластмасових труб;

7) складання у вузли опорних конструкцій;

8) заготовки проводів з несучими тросами і світильниками;

9) складання у вузли комплектних пристроїв з елементами мережі.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Віталій Свиридюк

# data[].attributes.attachment_link.title
ТЕМА 4.1 - ПОНЯТТЯ ПРО ЕЛЕКТРОМОНТАЖНІ РОБОТИ. ОРГАНІЗАЦІЯ ТА МЕХАНІЗАЦІЯ ЕЛЕКТРОМОНТАЖНИХ РОБІТ.

# data[].attributes.attachment_link.description
Електромонтажні роботи - це поняття, яке включає в себе комплекс заходів щодо розробки проекту, організації, а також проведенню монтажу (встановлення) різноманітного електрообладнання у приміщеннях і на відкритому повітрі, в тому числі і електропроводки. Електромонтажні роботи вимагають теоретичних знань, багатого професійного досвіду і відповідної освіти від фахівця, що проводить даний вид робіт.

# data[].attributes.headline
020 "Веб-ресурс ""Як користуватися мегаомметром, вимірювання опору ізоляції"""

# data[].attributes.subject
020 "Веб-ресурс ""Як користуватися мегаомметром, вимірювання опору ізоляції"""

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Электрические сети характеризуются различными параметрами. Одним из важнейших параметров сетей является электрическая изоляция. Изоляция представляет собой какой-либо материал, препятствующий электрическому току протекать в ненужном направлении. Изоляцией может быть защитная оболочка проводов и кабелей. Такие приспособления, как изоляторы, не позволяют контактировать токопроводящим линиям с землёй. Все эти меры по изоляции токопроводящих частей направлены на то, чтобы не допустить короткого замыкания, возгорания или поражения человека электрическим током.

Мегаомметр

Изоляция, как и всякий другой материал, подвержена влиянию различных внешних факторов: погода, механический износ и другие. Для своевременного обнаружения дефекта изоляции существует прибор, так называемый мегаомметр. Он производить измерение сопротивления изоляции.

Принцип работы прибора

Для чего предназначен прибор, можно понять из его названия, которое образовано из трёх слов: "мега"- размерность числа 106 "ом" - единица сопротивления и "метр" - измерять. Для измерения электрического сопротивления в диапазоне мегаомов используется прибор мегаомметр. Принцип работы прибора основан на применении закона Ома, из которого следует, что сопротивление (R) равно напряжению (U), делённому на ток (I), протекающий через это сопротивление. Следовательно, для того чтобы реализовать этот закон в приборе, нужны:

1. генератор постоянного тока;

2. измерительная головка:

3. клеммы для подключения измеряемого сопротивления;

4. набор резисторов для работы измерительной головки в пределах рабочей области;

5. переключатель, коммутирующий эти резисторы;

Реализация мегаомметра по такой схеме требует минимум элементов. Она проста и надёжна. Такие приборы исправно работают уже полвека. Напряжение в таких аппаратах выдаёт генератор постоянного тока, величина которого различна в разных моделях. Обычно оно равно 100, 250, 500, 700, 1000, 2500 вольт. В различных моделях приборов может применяться одно или несколько напряжений из этого ряда. Генераторы отличаются по мощности и соответственно по габаритам. В действие такие генераторы приводятся ручным способом. Для работы нужно покрутить ручку динамо-машины, которая вырабатывает постоянный ток.

В настоящее время на смену электромеханическим приборам приходят цифровые. В таких приборах в качестве источников постоянного тока используются либо гальванические элементы, либо аккумуляторы. А также есть новые модели со встроенным сетевым блоком питания.

Работа с мегаомметром

Работы на каком-либо оборудовании с этим прибором относятся к работам с повышенной опасностью вследствие того, что прибор вырабатывает высокое напряжение и есть вероятность получения электротравмы. Работы с этим прибором разрешается производить персоналу, изучившему инструкцию по работе с прибором, по правилам охраны труда и техники безопасности при работе в электроустановках. Работник должен иметь соответствующую группу допуска и периодически проходить проверки на знание правил работ в электроустановках, знать инструкции по охране труда, в том числе с использование мегаомметра.

Обычно этим прибором проводится измерение сопротивления изоляции кабельных линий, электропроводки и электродвигателей. Приборы должны проходить периодическую проверку в метрологической службе и иметь соответствующие документы. Запрещается проводить измерения не проверенным прибором, он должен быть изъят из эксплуатации и отправлен на проверку.

Перед началом работ с использование мегаомметра нужно убедиться в целостности прибора визуальным осмотром. На нём должен быть штамп поверки, не должно быть сколов на корпусе прибора, стекло индикатора должно быть целым. Проверяются измерительные щупы на предмет повреждения изоляции. Нужно провести тестирование прибора. Для этого необходимо, если используется стрелочный прибор, установить его на горизонтальную поверхность, чтобы избежать погрешности в измерениях и провести измерения с разведёнными и замкнутыми щупами.

На старых моделях мегаомметров измерения проводят посредством вращения рукоятки генератора с постоянной частотой 120-140 оборотов в минуту. На других моделях измерения производят нажатием соответствующей кнопки на приборе. Мегаомметр должен показывать бесконечность и ноль мегаом соответственно. После этого можно приступать к работам по измерению сопротивления изоляции.

Измерения прибором

Оформление этого вида работ на разных предприятиях отличается. В каких-то организациях эти работы выполняются по наряду-допуску, в каких-то по распоряжению или в порядке текущей эксплуатации. Важно, что общие правила выполнения одинаковы. Возьмём для примера технологию измерения сопротивления изоляции кабелей связи на железнодорожном транспорте. Выполнив все необходимые организационно-технические мероприятия (оформление работы, вывешивание плакатов и так далее), приступаем непосредственно к измерениям.

Выбрав пару, на которой нужно произвести измерения, первоначально нужно проверить на ней отсутствие напряжения. С помощью приготовленных ранее заземлителей снимаем заряд с измеряемых жил кабеля и заземляем их. Установив измерительные щупы и сняв заземлители, проводим измерение сопротивления изоляции мегаомметром. Зафиксировав полученные результаты, переключаем измерительный щуп на другую жилу и повторяем процедуру измерения.

Нужно помнить, что после проведения измерений в кабеле остаётся электрический заряд. После окончания измерений с помощью заземлителя необходимо снять электрический заряд. Нужно разрядить и сам мегаомметр. Это делается кратковременным замыканием измерительных шнуров между собой. Работы по установке измерительных щупов и заземлителей проводятся в диэлектрических перчатках.

Измеренная величина сопротивления изоляции заносится в протокол. В протоколе обычно указывается, каким прибором проводилось измерение, величина подаваемого напряжения и измеренное сопротивление изоляции. Величина сопротивления различна для разных видов испытаний. Она сравнивается с допустимой величиной и делается вывод о состоянии изоляции электроустановки.

Для производства работ по измерению сопротивления изоляции нужно руководствоваться следующими данными:

1. электроприборы и аппараты напряжением до 50 вольт испытываются напряжением мегаомметра 100 вольт, величина измеренного сопротивления должна быть не менее 0,5 МОм. При проведении измерений полупроводниковые приборы, находящиеся в составе аппарата, должны быть зашунтированы для предотвращения выхода их из строя;

2. электроприборы и аппараты напряжением от 50 до 100 вольт испытываются напряжением мегаомметра 250 вольт. Результаты аналогичны п.1;

3. электроприборы и аппараты напряжением от 100 до 380 вольт испытываются напряжением мегаомметра 500-1000 вольт. Результаты аналогичны п.1;

4. электроприборы и аппараты напряжением от 380 до 1000 вольт испытываются напряжением мегаомметра 1000-2500 вольт. Результаты аналогичны п.1;

5. щиты распределительные, распределительные устройства (РУ), токопроводы испытываются напряжением мегаомметра 1000-2500 вольт, величина измеренного сопротивления должна быть не менее 1 МОм, при этом измерять нужно каждую секцию РУ;

6. осветительная электропроводка испытывается напряжением мегаомметра 1000 вольт, величина измеренного сопротивления должна быть не менее 0,5 МОм.

Периодичность проведения измерений устанавливается на предприятиях. Владельцы электроустановок принимают решения о дальнейших действиях на электроустановке в зависимости от результатов измерений.

Работа по измерению сопротивления изоляции - одна из важнейших работ в электроустановках, которая помогает следить за состоянием электрооборудования и кабельного хозяйства и вовремя принимать меры для безаварийной эксплуатации электрохозяйства.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
пользоваться мегаомметром измерение сопротивление изоляция мегаомметр принцип работа видео инструкция эксплуатация проверять кабель новый правило проверка

# data[].attributes.attachment_link.title
Мегаомметр, описание и принцип работы, как пользоваться прибором при измерении сопротивления изоляции

# data[].attributes.attachment_link.description
Электрические сети характеризуются различными параметрами. Одним из важнейших параметров сетей является электрическая изоляция. Изоляция представляет собой какой-либо материал, препятствующий электрическому току протекать в ненужном направлении. Изоляцией может быть защитная оболочка проводов и кабелей. Такие приспособления, как изоляторы, не позволяют контактировать токопроводящим линиям с землёй.

# data[].attributes.headline
020 "Веб-ресурс""Ази електрики. Що потрібно знати про електрику новачкам? Що робити, якщо не виходить"""

# data[].attributes.subject
020 "Веб-ресурс""Ази електрики. Що потрібно знати про електрику новачкам? Що робити, якщо не виходить"""

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
В даний час, вже досить стійко склався ринок послуг, В т. Ч. І в області побутової електрики.

Високопрофесійні електромонтери, з неприхованим захопленням, через усіх сил намагаються допомогти іншій частині нашого населення, отримуючи при цьому величезне задоволення від якісно виконаної роботи і, скромного винагороди. У свою чергу, наше населення теж одержує величезне задоволення, від якісного, швидкого і абсолютно не дорогого, вирішення своїх проблем.

З іншого боку, завжди існувала досить широка категорія громадян, принципово вважають за честь - власноруч вирішувати абсолютно будь-які побутові питання виникають на території власного місця проживання. Подібна позиція безумовно, заслуговує і схвалення і розуміння.
Тим більше, що всі ці Заміни, переноси, установки - вимикачів, розеток, автоматів, лічильників, світильників, підключення кухонних печей і.т.д - всі ці, найбільш затребувані населенням види послуг, з точки зору електрика-професіонала, зовсім не є складною роботою.

І по-правді кажучи, пересічний громадянин, без електротехнічного освіти, але має досить докладну інструкцію, цілком може впоратися з її виконанням сам, своїми руками.
Звичайно, виконуючи подібну роботу в перший раз, початківець електрик може витратити набагато більше часу, ніж досвідчений професіонал. Але зовсім не факт, що від цього вона буде виконана менш якісно, при уважності до дрібниць і відсутності будь-якої поспіху.

Спочатку, цей сайт і замислювався як добірка подібних інструкцій, щодо найбільш часто виникаючих проблем в цій галузі. Але в подальшому, для людей абсолютно ніколи не СТАЛКОМ з вирішенням подібних питань, було додано курс "молодого електрика" з 6-ти практичних занять.

Особливості монтажу електричних розеток прихованої і відкритої проводки. Розетки для електричної кухонної плити. Підключення електроплити своїми руками.

Вимикачі.

Заміна, монтаж електричних вимикачів, прихованої і відкритої проводки.

Автомати і УЗО.

Принцип роботи Пристроїв Захисного Відключення і автоматичних вимикачів. Класифікація автоматичних вимикачів.

Електричні лічильники.

Інструкція по самостійній установці і підключенню однофазного лічильника.

Заміна проводки.

Електромонтаж в приміщенні. Особливості монтажу, в залежності від матеріалу стін і виду їх обробки. Електропроводка в дерев'яному будинку.

Світильники.

Установка настінних світильників. Люстри. Монтаж точкових світильників.

Контакти і з'єднання.

Деякі види з'єднання провідників, найбільш частіше зустрічаються в "домашній" електриці.

Електротехніка-основи теорії.

Поняття електричного опору. Закон Ома. Закони Кірхгофа. Паралельне і послідовне з'єднання.

Опис найбільш розповсюджених проводів і кабелів.

Ілюстрована інструкція по роботі з цифровим універсальним електровимірюваннях приладом.

Про лампи - лампи розжарювання, люмінесцентні, світлодіодні.

Про "грошики."

Професія електрика виразно, що не вважалася престижною до останнього часу. Але можна було, назвати її низькооплачуваною? Нижче, ви можете ознайомитися з прейскурантом, найбільш поширених послуг трирічної давності.

Електромонтаж - розцінки.

Електролічильник шт. - 650p.

Автомати однополюсні шт. - 200p.

Автомати триполюсні шт. - 350p.

Діфавтомат шт. - 300p.

УЗО однофазное шт. - 300p.

Одноклавішний вимикач шт. - 150p.

Двоклавішний вимикач шт. - 200p.

Трьохклавішний вимикач шт. - 250p.

Щит відкритої проводки до 10 груп шт. - 3400p.

Щит прихованої проводки до 10 груп шт. - 5400p.

Прокладка відкритої проводки П.М - 40p.

Проведення у гофре П.М - 150p.

Штроблення в стіні (бетон) П.М - 300p.

(Цегла) П.М - 200p.

Установка подразетніка і распаєчної коробки в бетоні шт. - 300p.

цеглі шт. - 200p.

гіпсокартоні шт. - 100p.

Бра шт. - 400p.

Точковий світильник шт. - 250p.

Люстра на гак шт. - 550p.

Стельова люстра (без складання) шт. - 650p.

Установка дзвінка і кнопки дзвінка шт. - 500p.

Установка розетки, вимикача відкритої проводки шт. - 300p.

Установка розетки, вимикача прихованої проводки (без установки підрозетника) шт. - 150p.

Під час перебування свою, електриком "по оголошенню", мені не вдавалося змонтувати більше, ніж 6-7 точок (розеток, вимикачів) прихованої проводки, по бетону - за вечір. Плюс до цього 4-5 метрів штроби (по бетону). Проводимо нескладні арифметичні обчислення: (300 + 150) * 6 \u003d 2700p. - це за розетки з вимикачами.
300 * 4 \u003d 1200р. - це за штроби.
2700 + 1200 \u003d 3900р. - це загальна сума.

Непогано, за 5-6 годин роботи, чи не так? Розцінки, звичайно, московські, по Росії вони будуть менше, але не більше, ніж в два рази.
Якщо брати в цілому, то місячний заробіток електрика - монтажника, в даний час рідко перевищує 60000р. (Не в Москві)

Звичайно, зустрічаються на цьому поприщі і особливо обдаровані люди (як правило, з залізним здоров'ям) і практичною кмітливістю. При певних умовах, вони примудряються підняти свій заробіток до 100000р і вище. Як правило, вони мають ліцензію на виконання електромонтажних робіт і працюють безпосередньо з замовником, беручи "серйозні" підряди без участі різних посередників.
Електромонтери - ремонтники пром. обладнання (на підприємствах), електрики - високовольтнікі, як правило (не завжди) - заробляють трохи менше. Якщо ж підприємство рентабельно і на ньому вкладаються кошти в "переозброєння" для електриків-ремонтників можуть відкриватися додаткові джерела заробітку, наприклад - монтаж нового обладнання вироблений в неробочий час.

Високооплачуваний але фізично важкий і часом - дуже запорошений, праця електромонтера-монтажника безсумнівно, гідний всілякої поваги.
Займаючись електромонтажу, початківець може опанувати базовими навичками і вміннями, набратися початкового досвіду.
В незалежності від того, як надалі він буде будувати свою кар'єру, можна бути впевненим - практичні знання, отримані таким чином стануть в нагоді обов'язково.

Використання будь - яких матеріалів цієї сторінки, допускається при наявності посилання на сайт

Додати сайт в закладки

До нас часто звертаються читачі, які раніше не стикалися з роботами з електрики, але хочуть в цьому розібратися. Для цієї категорії створено рубрику "Електрика для початківців".

Малюнок 1. Рух електронів в провіднику.

Перш ніж приступити до робіт, пов'язаних з електрикою, необхідно трохи "підкуватися" теоретично в цьому питанні.

Термін "електрику" має на увазі рух електронів під дією електромагнітного поля.

Головне - зрозуміти, що електрику - це енергія найдрібніших заряджених частинок, які рухаються всередині провідників в певному напрямку (рис. 1).

Постійний струм практично не змінює свого напрямку і величини в часі. Припустимо, у звичайній батарейці постійний струм. Тоді заряд буде перетікати від мінуса до плюса, не змінюючись, поки не вичерпається.

Змінний струм - це струм, який з певною періодичністю змінює напрямок руху і величину. Уявіть ток як потік води, що тече по трубі. Через якийсь проміжок часу (наприклад, 5 с) вода буде спрямовуватися то в одну сторону, то в іншу.

Малюнок 2. Схема пристрою трансформатора.

З потоком це відбувається набагато швидше, 50 раз в секунду (частота 50 Гц). Протягом одного періоду коливання величина струму підвищується до максимуму, потім проходить через нуль, а потім відбувається зворотний процес, але вже з іншим знаком. На питання, чому так відбувається і навіщо потрібен такий струм, можна відповісти, що отримання та передача змінного струму набагато простіше, ніж постійного. Отримання і передача змінного струму тісно пов'язані з таким пристроєм, як трансформатор (рис. 2).

Генератор, який виробляє змінний струм, по влаштуванню набагато простіше, ніж генератор постійного струму. Крім того, для передачі енергії на далеку відстань змінний струм підходить найкраще. З його допомогою при цьому втрачається менше енергії.

За допомогою трансформатора (спеціального пристрою у вигляді котушок) змінний струм перетвориться з низької напруги на високе, і навпаки, як це представлено на ілюстрації (рис. 3).

Саме з цієї причини більшість приладів працює від мережі, в якій струм змінний. Однак постійний струм також застосовується досить широко: у всіх видах батарей, в хімічній промисловості і деяких інших областях.

Малюнок 3. Схема передачі змінного струму.

Багато хто чув такі загадкові слова, як одна фаза, три фази, нуль, заземлення або земля, і знають, що це важливі поняття в світі електрики. Однак не всі розуміють, що вони позначають і яке відношення мають до навколишньої дійсності. Проте знати це треба обов'язково.

Аби не заглиблюватися в технічні подробиці, які не потрібні домашньому майстру, можна сказати, що трифазна мережа - це такий спосіб передачі електричного струму, коли змінний струм тече по трьох проводах, а по одному повертається назад. Вищесказане треба трохи пояснити. Будь-яка електрична ланцюг складається з двох проводів. По одному ток йде до споживача (наприклад до чайника), а по іншому повертається назад. Якщо розімкнути такий ланцюг, то струм йти не буде. Ось і все опис однофазної ланцюга (рис. 4 А).

Той провід, за яким струм йде, називається фазовим, або просто фазою, а за яким повертається - нульовим, або нулем. Трифазна ланцюг складається з трьох фазових проводів і одного зворотного. Таке можливо тому, що фаза змінного струму в кожному з трьох проводів зрушена по відношенню до сусіднього на 120 ° (рис. 4 Б). Більш детально на це питання допоможе відповісти підручник з електромеханіки.

Малюнок 4. Схема електричних ланцюгів.

Передача змінного струму відбувається саме за допомогою трифазних мереж. Це вигідно економічно: не потрібні ще два нульових дроти. Підходячи до споживача, ток розділяється на три фази, і кожної з них дається по нуля. Так він потрапляє в квартири і будинки. Хоча іноді трифазна мережа заводиться прямо в будинок. Як правило, мова йде про приватний сектор, і такий стан справ має свої плюси і мінуси.

Земля, або, правильніше сказати, заземлення - третій провід в однофазної мережі. По суті, робочого навантаження він не несе, а служить свого роду запобіжником.

Наприклад, в разі коли електрику виходить з-під контролю (наприклад, коротке замикання), виникає загроза пожежі або удару струмом. Щоб цього не сталося (тобто значення струму не повинно перевищувати безпечний для людини і приладів рівень), вводиться заземлення. З цього проводу надлишок електрики в буквальному сенсі слова йде в землю (рис. 5).

Малюнок 5. Найпростіша схема заземлення.

Ще один приклад. Припустимо, в роботі електродвигуна пральної машини виникла невелика поломка і частина електричного струму потрапляє на зовнішню металеву оболонку приладу.

Якщо заземлення немає, цей заряд так і буде блукати по пральній машині. Коли людина доторкнеться до неї, він моментально стане найзручнішим виходом для даної енергії, тобто отримає удар струмом.

При наявності дроти заземлення в цій ситуації зайвий заряд стече по ньому, не заподіявши нікому шкоди. На додаток можна сказати, що нульовий провідник також може бути заземленням і, в принципі, їм і є, але тільки на електростанції.

Ситуація, коли в будинку немає заземлення, небезпечна. Як з нею впоратися, не змінюючи всю проводку в будинку, буде розказано в подальшому.

УВАГА!

Деякі умільці, покладаючись на початкові знання по електротехніці, встановлюють нульовий провід як заземлення. Ніколи так не робіть.

При обриві нульового проводу корпусу заземлених приладів опиняться під напругою 220 В.
зміст:
Існує безліч понять, які не можна побачити на власні очі і помацати руками. Найбільш яскравим прикладом служить електротехніка, що складається з складних схем і малозрозумілою термінологією. Тому дуже багато просто відступають перед труднощами майбутнього вивчення цієї науково-технічної дисципліни.

Отримати знання в цій галузі допоможуть основи електротехніки для початківців, викладені доступною мовою. підкріплені історичними фактами і наочними прикладами, вони стають цікавими і зрозумілими навіть для тих, хто вперше зіткнувся з незнайомими поняттями. Поступово просуваючись від простого до складного, цілком можливо вивчити представлені матеріали і використовувати їх в практичній діяльності.

Поняття і властивості електричного струму

Електричні закони і формули потрібні не тільки для проведення будь-яких розрахунків. Вони потрібні і тим, хто на практиці виконує операції, пов'язані з електрикою. Знаючи основи електротехніки можна логічним шляхом встановити причину несправності і дуже швидко її усунути.

Суть електричного струму полягає в русі заряджених частинок, що переносять електричний заряд від однієї до іншої точки. Однак при безладному тепловому русі заряджених частинок, за прикладом вільних електронів в металах, переносу заряду не відбувається. переміщення електричного заряду через поперечний переріз провідника відбувається лише за умови участі іонів або електронів в упорядкованому русі.

Електричний струм завжди протікає в певному напрямку. Про його наявність свідчать специфічні ознаки:

Нагрівання провідника, по якому протікає струм.

зміна хімічного складу провідника під дією струму.

Надання силового впливу на сусідні струми, намагнічені тіла і сусідні струми.

Електричний струм може бути постійним і змінним. У першому випадку все його параметри залишаються незмінними, а в другому - періодично відбувається зміна полярності від позитивної до негативної. У кожному напівперіод змінюється напрямок потоку електронів. Швидкість таких періодичних змін являє собою частоту, що вимірюється в герцах

Основні струмові величини

При виникненні в ланцюзі електричного струму, відбувається постійне перенесення заряду через поперечний переріз провідника. Величина заряду, перенесена за певну одиницю часу, називається, вимірюваної в амперах.

Для того щоб створити і підтримувати рух заряджених частинок, необхідно вплив сили, прикладеної до них в певному напрямку. У разі припинення такої дії, припиняється і протягом електричного струму. Така сила отримала назву електричного поля, ще вона відома як. Саме вона викликає різницю потенціалів або напруга на кінцях провідника і дає поштовх руху заряджених частинок. Для вимірювання цієї величини застосовується спеціальна одиниця - вольт. Існує певна залежність між основними величинами, відображена в законі Ома, який буде розглянуто докладно.

Найважливішою характеристикою провідника, безпосередньо пов'язаної з електричним струмом, є опір, Яка вимірюється в омасі. Дана величина є своєрідною протидією провідника течією в ньому електричного струму. В результаті впливу опору відбувається нагрів провідника. Зі збільшенням довжини провідника і зменшенням його перетину, значення опору збільшується. Величина в 1 Ом виникає, коли різниця потенціалів в провіднику становить 1 В, а сила струму - 1 А.

Закон Ома

Даний закон відноситься до основних положень і понять електротехніки. Він найбільш точно відображає залежність між такими величинами, як сила струму, напруга, опір і. Визначення цих величин вже були розглянуті, тепер потрібно встановити ступінь їх взаємодії і впливу один на одного.

Для того щоб обчислити ту чи іншу величину, необхідно скористатися наступними формулами:

1. Сила струму: I \u003d U / R (ампер).

2. Напруга: U \u003d I x R (вольт).

3. Опір: R \u003d U / I (ом).

Залежність цих величин, для кращого розуміння суті процесів, часто порівнюється з гідравлічними характеристиками. Наприклад, внизу бака, наповненого водою, встановлюється клапан з пов'язаною з ним трубою. При відкритті клапана вода починає текти, оскільки існує різниця між високим тиском на початку труби і низьким - на її кінці. Точно така ж ситуація виникає на кінцях провідника у вигляді різниці потенціалів - напруги, під дією якого електрони рухаються по провіднику. Таким чином, за аналогією, напруга являє собою своєрідне електричне тиск.

Силу струму можна порівняти з витратою води, тобто її кількістю, що протікає через перетин труби за встановлений період часу. При зменшенні діаметра труби зменшиться і потік води у зв'язку зі збільшенням опору. Цей обмежений потік можна порівняти з електричним опором провідника, який тримає потік електронів в певних рамках. Взаємодія струму, напруги та опору аналогічно гідравлічним характеристикам: зі зміною одного параметра, відбувається зміна всіх інших.

Енергія і потужність в електротехніці

В електротехніці існують ще й такі поняття, як енергія і потужність, Пов'язані з законом Ома. Сама енергія існує в механічної, теплової, ядерної та електронній формі. Відповідно до закону збереження енергії, її неможливо знищити або створити. Вона може лише перетворюватися з однієї форми в іншу. Наприклад, в аудиосистемах здійснюється перетворення електроенергії в звук і теплоту.

Будь-які електричні прилади споживають певну кількість енергії протягом встановленого проміжку часу. Ця величина індивідуальна для кожного приладу і являє собою потужність, тобто обсяг енергії, який може спожити той чи інший прилад. Цей параметр визначається за формулою P \u003d I x U, одиницею виміру служить. Він означає переміщення одним вольт через опір в один ом.

Таким чином, основи електротехніки для початківців допоможуть на перших порах розібратися з основними поняттями і термінами. Після цього буде значно легше використовувати отримані знання на практиці.

Електрика для чайників: основи електроніки

Професія електрик була і буде затребуваною, тому що з кожним роком споживання електроенергії тільки зростає, а електричні мережі дедалі масштабнішим поширюються по планеті. У цій статті ми хочемо розповісти читачам, як стати електриком з нуля, з чого почати і де вчитися, щоб бути професіоналом у своїй справі.

Перш за все потрібно відзначити, що електрик може бути електромонтером, електронщиком, автоелектриком, інженером-електриком, проектувальником, електромеханіком, іелектротехніком і навіть енергетиком, якщо брати в цілому. Як ви розумієте, в кожній з професій свої особливості. Щоб стати електриком, для початку Ви повинні вибрати для себе відповідну спеціальність, з якої ви вирішите надалі пов'язати своє життя ну або окремий проміжок часу.

Наша порада - якщо Вам дійсно цікаво все, що пов'язано з електрикою, краще планувати наперед, вибираючи перспективні напрямки, які є запорукою науково-технічного прогресу. Вельми цікавою роботою на сьогоднішній день є професія проектувальник електропостачання або ж автоелектрика діагностика.

З чого почати навчання?

На сьогоднішній день стати електриком з нуля можна навчившись у ВНЗ, технікумі, коледжі, ПТУ або навіть на спеціальних екстрених курсах. Не можна сказати, що вища навчальний заклад - це фундамент, завдяки якому можна стати професійним електромонтажником. Досить багато фахівців взагалі самоучки, які закінчили технікум, щоб просто отримати скоринки і влаштуватися на підприємство.

Розглянемо кілька найбільш популярних способів отримати професію електрик:

1. ВНЗ. Тривалість навчання від 4 до 5,5 років. Випускники можуть бути інженерами, тому що проходять найбільш розгорнутий теоретичний і практичний курс. Навчання може бути безкоштовним.

2. Технікум. При надходженні після 9 класу курс навчання складає від 3 до 4 років. Після 11 класу залишиться навчитися від 1,5 до 3 років. Кваліфікація, яку отримують випускники - технік. Є можливість безкоштовно навчитися.

3. Коледж, ПТУ - навчання від 1 до 3 років. Після закінчення навчання можна стати слюсарем-електриком з ремонту електроустаткування. Як і в двох попередніх випадках, отримати освіти можна безкоштовно.

4. Екстрені курси - від 3 тижнів до 2 місяців. самий швидкий спосіб стати електриком з нуля. На сьогоднішній день навчитися професії можна навіть в онлайн-режимі завдяки скайп-конференцій та індивідуального навчання. Вартість курсів коливається від 10 до 17 тис. Рублів (ціни на 2017 рік).

5. Самонавчання. Підійде лише в тому випадку, якщо ви хочете стати електромонтажник в домашніх умовах. Існує безліч книг, платних курсів і навіть сайтів, як наш, де Ви можете дізнатися практично все для того, щоб самостійно виконувати нескладні роботи з електромонтажу. На цьому способі, що дозволяє стати грамотним електромонтажником з нуля, ми зупинимося докладніше.

Перші кроки до навчання

Кілька слів про самоучок

Якщо вас цікавить професія електрик тільки для того, щоб самостійно виконувати нескладні електромонтажні роботи, то досить буде по книгам і відеокурсу вивчити весь матеріал, після чого з малого виконувати найпростіші підключення і ремонти. Ми не раз зустрічали досить грамотних електриків, які виконували складні роботи без освіти, і з упевненістю можна сказати, що робили вони це дуже професійно. У той же час були й горе-електрики з вищою освітою, Яких язик не повертається назвати інженерами.

Все це ведеться до того, що стати електриком в домашніх умовах можна, але все ж не завадить закріпити отримані знання, пройшовши курси. Ще один спосіб навчитися всім необхідним навичкам - попроситися помічником електрика на будівництво. Ви також можете дати оголошення на різних форумах, що згодні безкоштовно або за невеликий відсоток від прибутку допомагатимуть електромонтажникам на "шабашках". Дуже багато фахівців не відмовляться від допомоги, нібито "підняти на поверх", проштробити або ще чим-небудь допомогти за пару сотень рублів. Ви в свою чергу зможете набратися досвіду, спостерігаючи за роботою майстра. Через кілька місяців такої взаємовигідної роботи можна і самому починати підключати розетки, автомати або навіть ремонтувати світильники. А далі вже тільки досвід і нові об'єкти допоможуть вам стати хорошим електриком без освіти.

Ну і останнє, що рекомендуємо - навчитися азам по наших порад. Для початку можете вивчити рубрику, після цього перейти на і так по всіх розділах. У доповненні до цього не завадить вивчити книги, про які ми також розповімо і підшукати відповідний відеокурс. У підсумку, якщо буде прагнення і ви уважно поставитеся до всіх поставлених завдань, стати електриком в домашніх умовах неодмінно вийде.

Щоб ви розуміли перспективи такої професії, на сьогоднішній день дуже багато юристів, економістів та інших спеціальностей, де більше потрібен розумову працю. А ось робочої сили катастрофічно не вистачає підприємствам. В результаті при великому бажанні можна вивчитися і знайти високооплачувану роботу, якщо ви дійсно покажете себе як фахівець. Середня зарплата електрика на 2017 рік становить 35000 рублів. З огляду на додаткові підробітки за викликом і підвищення розряду, нескладно буде заробляти набагато більше - від 50000 рублів. Ці цифри вже більше прояснюють картину, перспективно чи ставати електриком.

На додаток до всього сказаного хотілося б порекомендувати кілька джерел інформації:

1. - мінімальний набір обов'язково повинен у вас бути присутнім з самого початку навчання.

2. - розділ в якому ми розглядаємо всі нюанси і небезпечні ситуації, про які ви, як новачок повинні знати. Не забуваємо, що у професії електрик є свій головний мінус - робота небезпечна, тому що ви будете мати справу з електричним струмом.

Все, що потрібно знати електрику - самоука. Самовчитель. Особливості побутової освітлювальної електричної мережі. Самостійне навчання електромонтажу. (10+)

Самовчитель електрика - Основні знання і навички для виконання електротехнічних і електромонтажних робіт

Напевно я щось упустив. Можуть бути різні приватні питання по електриці, які я не висвітлив. Обов'язково пишіть питання в обговорення статті. Я, якщо зможу, на них відповім.

Техніка безпеки

Якщо Ви самостійно ніколи не виконували електромонтажні роботи, то не слід думати, що прочитавши цей матеріал, Ви зможете все зробити правильно, безпечно для себе і майбутніх користувачів. Стаття дозволить зрозуміти, як влаштована побутова освітлювальна мережа, усвідомити основні принципи її монтажу. Перший раз електромонтажні роботи потрібно проводити під наглядом досвідченого фахівця. У будь-якому випадку, незалежно від того, чи маєте Ви офіційний допуск, Ви берете на себе відповідальність за життя, здоров'я і безпеку себе і оточуючих.

В жодному разі не високою напругою в поодинці. Завжди повинен поруч бути людина, яка в критичній ситуації зможе знеструмити систему, викликати екстрені служби і надати першу допомогу.

Не слід виконувати роботи під напругою. Це розвага для досвідчених професіоналів. Обесточьте мережу, з якої будете працювати, переконайтеся, що ніхто не зможе випадково включити електрику, коли Ви будете займатися монтажем.

Не сподівайтеся на те, що до Вас проводка була виконана правильно. Обзаведіться датчиком (індикатором) фази. Це такий пристрій, схоже на викрутку або шило. У нього є щуп. Якщо щуп торкається до проводу, що знаходиться під напругою, то загоряється індикатор. Переконайтеся, що Ви вмієте правильно користуватися цим датчиком. Є тонкощі. Деякі датчики правильно працюють тільки якщо пальцем притискати спеціальний контакт на ручці. Перед тим, як починати роботу, за допомогою індикатора фази переконайтеся, що проводка знеструмлена. Я не раз зустрічав помилково виконані варіанти проводки, коли автомат на вході розриває тільки один провід, не забезпечуючи повне знеструмлення мережі. Така помилка дуже небезпечна, тому що, відключивши автомат, Ви припускаєте, що мережа знеструмлена, а це не так. Датчик фази відразу попередить Вас про небезпеку.

Головні несправності електротехніки

Майстри кажуть, що в електротехніці є всього два види несправностей. Немає потрібного надійного контакту і є непотрібний. Дійсно, в електромонтажному справі не буває випадків, коли дві точки мережі повинні бути пов'язані певним опором. Вони або повинні бути з'єднані, або не з'єднані.

Схеми електричних з'єднань

На схемі наведена типова двоконтурна проводка. На об'єкт через автомат ( A2), УЗО ( A3) І електричний лічильник ( A4) Заведено мережеве напруга освітлювальної мережі ( O1). Далі це напруга розлучається на два контури - освітлювальний і силовий. Обидва контури мають окремі автомати ( A4 - освітлювальний контур, A5 - силовий) для їх захисту від перевантажень і роздільного відключення при ремонтних роботах. Автомат освітлювального контуру зазвичай вибирається на меншу силу струму, ніж автомат силового контуру. До освітлювального контуру підключені лампи ( L1 - LN) І дві розетки ( S1, S2) Для підключення малопотужних навантажень, наприклад, комп'ютера або телевізора. Ці розетки використовуються при ремонтних роботах на силовому контурі для підключення електроінструменту. Силовий контур розлучений на силові розетки ( S3 - SN).

На схемах місце з'єднання провідників позначається крапкою. Якщо провідники перетинають один одного, але точки немає, то це означає, що провідники пов'язані, вони перетинаються без з'єднання.

Паралельне і послідовне з'єднання

Електричні ланцюги можуть бути з'єднані паралельно і послідовно.

при послідовному з'єднанні електричний струм, що виходить з одного ланцюга, потрапляє в іншу. Таким чином, через все ланцюга, з'єднані послідовно, протікає однаковий струм.

при паралельному з'єднанні електричний струм розгалужується на всі ланцюги, з'єднані паралельно. Таким чином, сумарний струм дорівнює сумі струмів в кожному ланцюзі. Зате на ланцюгу, з'єднані паралельно, подається однакову напругу.

На наведеній схемі вхідний автомат, УЗО, лічильник і вся інша схема з'єднані послідовно. В результаті автомат може обмежувати силу струму у всій ланцюга, а лічильник - вимірювати споживану енергію. Обидва контури і навантаження в них з'єднані паралельно, що дозволяє підвести до кожної навантаженні напруга мережі, на яке вона розрахована, незалежно від інших навантажень.

Тут приведена принципова електрична схема. Бувають ще монтажні схеми. На них вказується на плані об'єкта, де повинна пройти проводка, де встановити щит, де поставити розетки, вимикачі та освітлювальні прилади. Там зовсім інші позначення. Я - не фахівець в цих схемах. Інформацію про них пошукайте в інших джерелах.

На жаль в статтях періодично зустрічаються помилки, вони виправляються, статті доповнюються, розвиваються, готуються нові. Підпишіться, на новини, щоб бути в курсі.

Якщо щось незрозуміло, обов'язково запитайте!

# data[].attributes.attachment_link.title
Ази електрики. Що потрібно знати про електрику новачкам? Що робити, якщо не виходить

# data[].attributes.attachment_link.description
В даний час, вже досить стійко склався ринок послуг, В т. Ч. І в області побутової електрики. Високопрофесійні електромонтери, з неприхованим захопленням, через усіх сил намагаються допомогти іншій частині нашого населення, отримуючи при цьому величезне задоволення від якісно виконаної роботи і, скромного винагороди.

# data[].attributes.headline
020 "Пікало О.О. Методична розробка уроку на тему: ""Монтаж електропроводки"""

# data[].attributes.subject
020 "Пікало О.О. Методична розробка уроку на тему: ""Монтаж електропроводки"""

# data[].attributes.headline
020 "Веб-ресурс ""ЕЛЕКТРИКА"""

# data[].attributes.subject
020 "Веб-ресурс ""ЕЛЕКТРИКА"""

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Споживання електроенергії, необхідної для обслуговування величезної кількості приладів, що полегшують наше життя, зростає день у день. Велика кількість проводів, кабелів, розеток, вимикачів і запобіжників необхідно не тільки якось розмістити, а ще й підтримувати в справному стані. До того ж стара електропроводка часто не витримує нових підвищених навантажень, внаслідок чого виникає необхідність повної її заміни. Не всі в такому випадку можуть обійтися без кваліфікованого електрика - власними руками без досвіду зробити заміну зовсім непросто. Багатьом така робота здається складною, хоча це всього лише помилка. У цій статті ми постараємося дати всю необхідну інформацію, для того щоб ви змогли виконувати самостійно хоча б найпростіші електричні роботи.

зміст

Грамотна підготовка до роботи

Заміна старої електропроводки

Як підібрати проводку

Відкритий або прихований спосіб?

Правила з'єднання проводів

Часто зустрічаються несправності

Вимоги, що виключають пошкодження

Як усунути несправність

Техніка безпеки для електриків

Грамотна підготовка до роботи

Якщо ви зацікавилися, як зробити електропроводку власними руками, то необхідно скласти якомога більш детальну схему з точним зазначенням всіх розмірів і місць розташування електричних точок. Для цього потрібно мати деякі знання зі шкільного курсу фізики, а також ознайомитися з Правилами улаштування електроустановок (ПУЕ), щоб не допустити помилок в проектуванні. Що ще знадобиться на початковому етапі?

1. Електрична схема всієї проводки в житло.

2. Розуміння основних принципів роботи електрообладнання.

3. Знання методів усунення дрібних несправностей.

4. Інформація про основні типи проводів і їх характеристиках.

5. Навички роботи з інструментом.

Якщо ви проживаєте в приватному будинку, то, швидше за все, виконавча схема електропроводки знаходиться в вашому архіві документів. Якщо ж ви господар квартири, то отримати її можна або в РЕУ або ЖЕУ, або скласти самостійно (можливо, це буде швидше). Вносячи значні зміни в існуючий план, пам'ятайте, що їх доведеться узгоджувати у відповідних інстанціях.

Заміна старої електропроводки

Почнемо з такого складного і найбільш трудомісткого процесу, як заміна електропроводки власними руками.

Як підібрати проводку

Для визначення потрібного перетину дроту необхідно розрахувати загальну навантаження на мережу при одночасному включенні всіх споживачів. На кожен кіловат потужності виділяється 0,5 кв.мм.

Купувати краще багатожильний мідний провід, він набагато еластичнішою своїх "конкурентів" і витримує дуже великі навантаження. У житлових приміщеннях, де не планується використання потужних приладів, наприклад електричної плити, досить придбати трижильний провід ВВГ з перетином 1,5 мм для освітлення і 2,5 мм для подачі напруги. Для високопотужних пристроїв знадобиться провід перетином до 4 кв.мм.

Відкритий або прихований спосіб?

Розрізняють приховану і відкриту електропроводку. Так як монтаж відкритої електропроводки є практично той же процес, що і монтаж прихованої, за винятком укладання кабелів в спеціальні канали, розглядати ми будемо саме останній випадок.

Можна, звичайно, проводку приховати і нанесенням на неї шару штукатурки, але набагато більш естетичніше буде заховати всі проводи в канали, влаштовані в стінах.

Для цього на стіни наноситься схема проведення проводки, і по накресленим лініям (до речі, вони повинні розташовуватися тільки вертикально або горизонтально, а також вкрай небажано їх перетин) вирізається канавка за допомогою болгарки. Далі за допомогою перфоратора по ній вибираються штроби глибиною 15-20 мм. Для вибірки отворів під розетку застосовується спеціальна насадка, але можна обійтися і без неї. В цьому випадку:

відзначається центр розетки;

по всьому планованому периметру свердлити отвори;

ділянку між ними вибивається за допомогою зубила.

Проводка в каналі закріплюється спеціальними пластиковими хомутиками, а подрозетники встановлюються на алебастр.

Порада: при установці підрозетника не забудьте залишити запас, необхідний для вирівнювання стіни шпаклівкою.

Провід укладаються за готовими каналам від розетки до розподільної коробки і від вмикача до розподільної коробки через світильник. У кожну распредкоробкі має підходити по одному живильному кабелю. Після цього проводу коммутируются.

Прихована проводка може розміщуватися не тільки в стінах, також вона може проходити всередині плінтусів або в спеціальних накладних коробах. Це дозволяє при подальшій експлуатації швидше виявити несправність і усунути її. Для профілактики виникнення короткого замикання або розриву ланцюга необхідно знати

Правила з'єднання проводів

Спочатку обидва кінці ретельно зачищаємо для забезпечення більш щільного контакту. Далі акуратно виконуємо скрутку і пропоюємо її сильно нагрітим паяльником, але з універсальним флюсом, щоб уникнути зайвого перегріву ізоляції, що приводить до її швидкого зносу. Всі гострі кути контактують проводів необхідно затупити, щоб вони не прокололи ізоляцію.

Порада: Провід краще купувати так, щоб жилі одного призначення відповідав певний колір. Наприклад: фаза - червоний провід, нуль - синій, а заземлення - зелений. Надалі їх буде легше приєднувати один до одного.

Після з'єднання проводів подаємо напругу в розподільну коробку і перевіряємо його наявність в розетках за допомогою індикатора і роботу світильників. Тепер можна приступати до обробки приміщення.

Часто зустрічаються несправності

Не завжди виникає необхідність в заміні електрики. Іноді потрібен простий ремонт лінії. Якість наших електромереж досі залишає бажати кращого. Тому навіть якщо проводка прокладена по всім покладеним правилам і стандартам, часті скачки напруги здатні привести до її різних ушкоджень.

Також їх поява може бути викликано підключенням до мережі неробочих приладів, а також затримкою спрацьовування захисних пристроїв або їх несправністю. Розберемо основні несправності електричних ланцюгів.

Іскріння дротів. Виникає при розмиканні електричного кола, що знаходиться під навантаженням, в тому випадку, якщо проводи та кабелі недостатньо добре з'єднані між собою, а також при пробої ізоляції між двома провідниками.

Перевантаження. Ця несправність теж може стати причиною пожежі, так як в цьому випадку по дротах йде струм номіналом вище допустимої норми, що призводить до їх нагрівання. В результаті ізоляція провідників може спалахнути. Навіть якщо нагрів недостатній для загоряння, ізоляція від цього швидше зношується. Виникає перевантаження при одночасному паралельному включенні в мережу великої кількості споживачів, підвищення температури в приміщенні або неправильному підборі проводів. У рідкісних випадках причиною перевантаження виступають удари блискавки або потрапляння на провідник інших струмів.

Коротке замикання. Так називають будь замикання між проводами, або між проводами і землею. Виникає в результаті порушення цілісності ізоляції в результаті її пошкодження, старіння або підвищеної напруги в мережі.

Вимоги, що виключають пошкодження

Ні коротке замикання, ні перевантаження, ні інші неприємності можуть взагалі ні разу не відбутися, якщо під час того, як монтується електропроводка власними руками, дотримати кілька простих вимог:

1. Не просто скручувати проводи між собою, а обов'язково з'єднувати їх за допомогою зварювання, пайки або опресовування.

2. Чи не зловживати паралельним з'єднанням електричних точок.

3. Встановлювати всі необхідні захисні пристрої, що володіють швидким спрацьовуванням.

4. Застосовувати тільки провідники з достатнім перетином.

5. Використовувати тільки автоматичні вимикачі або запобіжники.

Як усунути несправність

При дотриманні правил безпеки ремонтується електропроводка власними руками досить легко. Отже, в будинку немає світла. Що робити? Спочатку необхідно упевнитися в наявності напруги в електричному щиті. Визначається це за допомогою тестерної індикатора, який повинен обов'язково знаходитися в списку інструментів господаря помешкання. Якщо він показує, що напруга є, значить, проблема виникла тільки у вас. В іншому випадку в першу чергу вимикаємо автомат на лічильнику і включаємо його знову. Якщо причиною відсутності електрики став стрибок напруги, то це повинно допомогти.

Світло не загорівся? Значить, все набагато трагічніше. Швидше за все, стався розрив проводки в результаті механічного пошкодження або перевантаження в мережі. Складніше буде знайти це місце при розриві прихованої проводки або в тому випадку, якщо провід знаходиться в пластмасовій ізоляції. Для виявлення знадобиться омметр, або в просторіччі пробник. Два щупа цього пристрою прикладаються до проводу і за його свідченнями визначають місце пошкодження. Головне правило роботи з омметром - знеструмлення електропроводки. Якщо ви все-таки не впевнені в своїх силах або абсолютно не уявляєте, з якого боку підійти до пробника, краще запросіть електрика-професіонала, який швидко виявить несправність.

Після виявлення місця розриву його потрібно акуратно розкрити і усунути виявлену проблему, дотримуючись усіх правил техніки безпеки.

Техніка безпеки для електриків

Є кілька правил, яких необхідно дотримуватися при будь-яких роботах з електрикою:

1. Електрична мережа, в якій планується робота, обов'язково повинна бути знеструмлена.

2. Ручки всього інструменту повинні бути ізольовані.

3. Якщо щит знаходиться в місцях загального доступу (наприклад, на сходовому майданчику) необхідно повісити попереджає табличку про роботу на лінії.

4. Перед початком роботи в відсутності напруги необхідно переконатися за допомогою спеціальних приладів.

5. З розподільними коробками, заземленням, пристроями захисту, лічильником і вхідним напруга працювати варто тільки кваліфікованим електрикам.

При роботі з електрикою пам'ятайте, що нехтування технікою безпеки і вимогами ПУЕ може привести не тільки до швидкого виходу з ладу електричного кола, а й, що більш страшно, до значних пошкоджень людського організму і навіть до летального результату.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
електрика заміна як зробити електропроводку власноруч відео

# data[].attributes.attachment_link.title
Електрика (електропроводка) власними руками: керівництво для початківців електриків

# data[].attributes.attachment_link.description
Споживання електроенергії, необхідної для обслуговування величезної кількості приладів, що полегшують наше життя, зростає день у день. Велика кількість проводів, кабелів, розеток, вимикачів і запобіжників необхідно не тільки якось розмістити, а ще й підтримувати в справному стані. До того ж стара електропроводка часто не витримує нових підвищених навантажень, внаслідок чого виникає необхідність повної її заміни.

# data[].attributes.headline
020 "Електронні книги з енергетики/"

# data[].attributes.subject
020 "Електронні книги з енергетики/"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Видання являє собою розлогий, всеохоплюючий виклад одержання і використання енергії людиною від давнини до наших днів. У першій книзі видання "Від вогню та води до електрики" висвітлено передумови використання вогню та води людиною,

У першій книзі "Від вогню і води до електрики" подано уявлення про еволюцію Землі, історію освоєння людиною енергії річок, вітру зі стародавніх часів до епохи електроенергетики, висвітлено початок використання сонячної енергії і її потенціал, а також відкриття і використання основних видів викопних енергетичних ресурсів (вугілля, нафти, газу, урану).

У другій книзі видання "Пізнання й досвід - шлях до сучасної енергетики" наводиться історія розвитку вчення про теплоту і використання теплової енергії, досліджень і відкриття основних законів електрики, створення перших електростанцій і систем передачі електроенергії, досліджень і використання атомної енергії, створення перших атомних електростанцій.

Воістину захоплює відважність людського розуму, що перетворює світ. Завдяки досягненням багатьох поколінь учених, винахідників, інженерів були забезпечені необхідні умови для настання нової ери - ери сучасної електроенергетики.

У третій книзі "Розвиток теплоенергетики та гідроенергетики" наводяться історія, сучасний стан і перспективи розвитку теплоенергетики і гідроенергетики, основи теорії теплових електростанцій, їх основні типи, типи котлів, парових і газових турбін, етапи розвитку гідроенергетики, основні типи, умови експлуатації й режими роботи ГЕС і ГАЕС, склад їх технологічного обладнання.

Досягнення у розвитку вчення про теплоту і електрику, використання теплової та гідроенергії, становлення електротехніки, створення турбін, генераторів дозволили наприкінці ХІХ століття побудувати перші промислові електростанції, здійснити передачу електроенергії на значні відстані.

У четвертій книзі "Розвиток атомної енергетики та об'єднаних енергосистем" наводяться історія, відомості про сучасний стан й перспективи розвитку атомної енергетики, основи теорії атомних електростанцій, їх основні типи, а також типи ядерних реакторів, ядерних енергетичних установок, паливні цикли атомних електростанцій, перспективні технології, спрямовані на підвищення ефективності й безпеки АЕС.

У книзі наведено історію, відомості про стан та перспективи розвитку об'єднаних енергосистем, які, забезпечуючи передачу й розподіл електроенергії, дозволяють суттєво підвищити економічність і надійність енергопостачання. Однією із тенденцій розвитку світової енергетики є злиття об'єднаних енергосистем у великі транснаціональні енергоутворення, завдяки...

П'ята книга, що завершує науково-пізнавальне видання "Енергетика: історія, сучасність і майбутнє", присвячена відновлювальній нетрадиційній енергетиці, впливу енергетики на навколишнє середовище, енергозбереженню, тенденціям розвитку світової енергетики.

Сучасна енергетика, яка є найважливішим фактором розвитку суспільства, одночасно виступає одним із основних забруднювачів навколишнього середовища. Це в першу чергу теплова енергетика, що справляє глобальний негативний вплив на екологію, на зміну клімату. Швидке зростання потреби в електричній енергії й кризовий стан навколишнього середовища обумовлюють необхідність широкого використання відновлювальних традиційних (гідроенергетика) й нетрадиційних джерел енергії (ВДЕ). Стан та перспективи розви...

" Previous ‹ Playback Stop Play › Next "

Всі п'ять книг видання можна купити на сайті

Або почитати на сайті

# data[].attributes.attachment_link.title
Головна - Енергетика: історія, сучасність і майбутнє

# data[].attributes.attachment_link.description
Видання являє собою розлогий, всеохоплюючий виклад одержання і використання енергії людиною від давнини до наших днів. У першій книзі видання "Від вогню та води до електрики" висвітлено передумови використання вогню та води людиною, У першій книзі "Від вогню і води до електрики" подано уявлення про еволюцію Землі, історію освоєння людиною енергії річок, вітру зі стародавніх часів до епохи електроенергетики, висвітлено початок використання сонячної енергії і її потенціал, а також відкриття і використання основних видів викопних енергетичних ресурсів (вугілля, нафти, газу, урану).

# data[].attributes.headline
020 "Оробчук Р. КОНСПЕКТ ЛЕКЦІЙ для самотійного опрацювання з дисципліни «Робітнича професія -електромонтер»"

# data[].attributes.subject
020 "Оробчук Р. КОНСПЕКТ ЛЕКЦІЙ для самотійного опрацювання з дисципліни «Робітнича професія -електромонтер»"

# data[].attributes.headline
020 "Конспект лекції на тему «МОНТАЖ ТРАНСФОРМАТОРНИХ ПІДСТАНЦІЙ»""/"

# data[].attributes.subject
020 "Конспект лекції на тему «МОНТАЖ ТРАНСФОРМАТОРНИХ ПІДСТАНЦІЙ»""/"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ТЕМА "МОНТАЖ ТРАНСФОРМАТОРНИХ ПІДСТАНЦІЙ"

1 Призначення трансформаторних підстанцій (ТП). Типи конструкцій ТП, їх особливості та області використання

2 Вибір місця встановлення ТП. Влаштування фундаменту та опорних конструкцій

3 Встановлення комплектних трансформаторних підстанцій

4 Встановлення силового трансформатора

5 Монтаж низьковольтної та високовольтної шафи керування, монтаж прохідних ізоляторів, розрядників та обмежувачів перенапруг

6 Монтаж роз'єднувача та привода до нього

1 Призначення трансформаторних підстанцій (тп). Типи конструкцій тп, їх

особливості

Трансформаторною підстанцією (ТП) називається електроустановка, яка служить для прийняття, перетворення і розподілу електричної енергії і складається із силових трансформаторів, розподільних пристроїв, пристроїв керування, релейного захисту і автоматики, а також допоміжних споруд.
Типи конструкцій

за призначенням: знижувальні; підвищуючи;

за виготовленням: масляні; силові сухі;

за кількістю фаз: трифазні; однофазні;

за способом охолодження:- примусова циркуляція повітря і масла ДЦ;

природна циркуляція повітря і масла М

і примусова циркуляція повітря та природна циркуляція масла Д.

основні варіанти напруг: 10/0,4; 6/0,4; 35/10; 35/0,4; 110/35; 110/10(6); 110/0,4 кВ.

схеми з'єднання обмоток: У/Ун-0 и Д/Ун-11.

за рівнем шуму: -з нормальним рівнем шуму і втратами холостого ходу;

зі зниженим рівнем шуму і втратами холостого ходу.

Класифікацію підстанцій нормативними документами не встановлено. Виходячи з типів конфігурацій мереж, що застосовуються, можливих схем приєднання, класу напруги живильної мережі, місця знаходження, конструктивного виконання та інших ознак підстанції можна класифікувати наступним чином.

За функціональним призначенням розрізняють такі типи підстанцій:

районні трансформаторні підстанції (РТП), які призначені для трансформації електричної енергії з напруги 110-35 кВ на напругу 10-6 кВ і розподілу її по групах споживачів, що є віддаленими по повітряним та кабельним лініям. У сільській електрифікації застосовують районні підстанції, що знижують напругу з 35 до 10 кВ, рідше - 110/35/10 або 110/10 кВ.

центральні розподільчі пункти (ЦРП) - розподільчі пристрої, які призначені для прийому і розподілу електроенергії на одній напрузі без перетворення і трансформації.

споживчі знижуючи підстанції (ТП), які отримують живлення від РТП або ЦРП, перетворюють енергію на знижену напругу та розподіляють її поміж групами споживачів. Сільські споживчі підстанції зазвичай будують для трансформації напруги з 10-6 кВ до 380 В. У багатьох випадках доцільним є застосування підстанцій з глибоким вводом 35/0,38 кВ (живлення на підвищеній напрузі), тобто обминаючи проміжну стадію трансформації.

перетворюючі підстанції (ПП), які призначені для перетворення електричного струму за частотою і числом фаз (наприклад, змінного струму на постійний) головним чином за допомогою вентильних перетворювачів (вентильні та інверторні).

За конструктивним виконанням підстанції бувають:

відкриті, обладнання яких встановлюється на відкритому повітрі. До них належать відкриті розподільчі пристрої (ВРП) та трансформаторні підстанції;

а) трансформаторні підстанції і закрита розподільча установка (ЗКРУ) стаціонарного типу з монтажем обладнання на місці установки;

б) трансформаторні підстанції і ЗРП збірного типу, окремі вузли і деталі яких виконують на заводі-виготовнику, але збирають у приміщенні установки.

в) комплектні трансформаторні підстанції (КТП).

Комплектна трансформаторна підстанція- підстанція, складена з шаф чи блоків з умонтованими в них трансформатором та іншим обладнанням розподільної установки, яку постачають складеною чи підготовленою до складання.

КТП, що встановлюються у закритих приміщеннях, належать до внутрішніх установок, а ті, що встановлюються на відкритому повітрі - до зовнішніх установок.

комплектна розподільча установка(КРУ) - електричне розподільне устаткування, укомплектоване з шаф чи блоків з умонтованим у них обладнанням, пристроями керування, контролю, захисту, автоматики і сигналізації, яку постачають складеною чи підготовленою до складання для внутрішнього або зовнішнього установлення.

мачтові або стовпові підстанції - це відкриті підстанції, обладнання яких встановлено на конструкціях або опорах ліній електропередачі на висоті, яка не потребує огородження підстанцій.

За способом приєднання до мережі високої напругипідстанції поділяються на тупікові, проміжні та вузлові (або опорні).

Тупикові - підстанції, що отримують живлення по одній або двом радіальним лініям від одного центру живлення.

Проміжні, які в свою чергу поділяються на 2 види:

а) відгалуджувальні, які приєднуються до однієї або двох ліній на відгалуженнях від них;

б) прохідні, які приєднуються шляхом заходу-виходу однієї лінії від одного центру живлення або двох ліній від двох центрів живлення.

Вузлові (опорні) - підстанції, що приєднуються до мережі, як правило, не менш ніж по трьом живильним лініям електропередач високої. Прохідні та вузлові підстанції, через шини яких здійснюються перетоки потужності, мають назву транзитні.

За місцем розташування на території сільськогосподарського підприємства розділяють такі види підстанцій:

а) внутрішньоцехові, що розташовані всередині будівель виробничих цехів;

б) прибудовані до будівлі цеху або вбудовані у цех таким чином, що три, два або один бік підстанції розташовані з зовнішнього боку будівлі;

в) підстанції, що стоять окремо.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
трансформатор

# data[].attributes.attachment_link.description
ТЕМА "МОНТАЖ ТРАНСФОРМАТОРНИХ ПІДСТАНЦІЙ" 1 Призначення трансформаторних підстанцій (ТП). Типи конструкцій ТП, їх особливості та області використання 2 Вибір місця встановлення ТП.

# data[].attributes.headline
020 "Веб-ресурс""Про електрику простою мовою""/"

# data[].attributes.subject
020 "Веб-ресурс""Про електрику простою мовою""/"

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Информационный сайт 220v.guru

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Абсолютное большинство из нас, потребителей бытового тока, с трудом вспомнят, что ток бывает постоянным, переменным, и то, что существуют ещё какие-то его виды. А так как токи могут нести угрозу для жизни, нелишне знать, какой ток опаснее: постоянный или переменный.

Будем исходить из того, что человек - это хорошо проводящий электричество коллодиум. На 70% человеческое тело состоит из воды. И если такой коллодиум попадает под напряжение, то частицы внутри нас начинают передавать заряд. От точки высокого потенциала к точке с низким потенциалом. В этот момент очень опасно стоять на земле, являющейся точкой с бесконечным нулевым потенциалом. Ведь через нас в землю пройдёт весь ток.

Опасная для жизни пороговая сила постоянного тока составляет 300мА. Для переменного тока такие значения зависят от частоты и начинаются с 35мА. При частоте в 50 герц опасный показатель равняется 100мА.

На стадии ремонта в доме или квартире многим из нас приходится заниматься монтажом проводки. Самые решительные смело берутся за дело и делают всё своими руками. Но большинство предпочитает поручить столь ответственную работу опытным специалистам электрикам. Что, конечно, намного правильнее.

Для квартиры или частного домостроения этапы работ по монтажу электропроводки отличаются незначительно. Сначала делают схему электропроводки с расчетом по нагрузке мощности от всех приборов, которые будут использоваться. Смысл заключается в том, чтобы не создавались перегрузки по фазе.

Потом разрабатывается проект, где указывают местоположение розеток, выключателей (с привязкой к метражу). При этом нужно учесть будущую расстановку мебели и техники в помещении. Согласитесь, что поле ремонта снова переносить точки подключения будет крайне нерационально. Монтаж проводки квартиры или дома нужно делать перед штукатурными работами.

Чтобы не навредить зрению своего ребёнка, родители должны знать - где и какие светильники нужно размещать в детской комнате?

В общем, светильники бывают настенные, напольные. А также в виде люстры.

Причём напольные светильники можно установить в помещении, если ваш ребёнок старше 6. Маленькие дети могут перевернуть такой прибор и получить травму.

Светильники должны быть закрытого типа. В случае если лампочка взорвется, осколки не попадут на пол или в глаза ребёнка. В принципе, это требование касается всех светильников для детской. А лучшим материалом, обрамляющим источник света, является пластик. Такое покрытие может иметь матовую или зернистую структуру для смягчения светового потока.

Сами провода не должны быть доступны для ребенка. Для этого их специально пускают по стене и укладывают в короб.

Размер люстры не должен быть большим. Хорошо, если они будут украшены разными фигурками. Можно также использовать светильники - споты с креплениями. Они легко разворачиваются в любую сторону. Но лучше, когда свет направлен в потолок.

# data[].attributes.attachment_link.title
Информационный сайт 220v.guru

# data[].attributes.attachment_link.description
Абсолютное большинство из нас, потребителей бытового тока, с трудом вспомнят, что ток бывает постоянным, переменным, и то, что существуют ещё какие-то его виды. А так как токи могут нести угрозу для жизни, нелишне знать, какой ток опаснее: постоянный или переменный. Будем исходить из того, что человек - это хорошо проводящий электричество коллодиум.

# data[].attributes.headline
020 "Ліх Т.В. Методичне забезпечення лекційного курсу з дисципліни «Налагодження електроустаткування» "

# data[].attributes.subject
020 "Ліх Т.В. Методичне забезпечення лекційного курсу з дисципліни «Налагодження електроустаткування» "

# data[].attributes.headline
Практичні матеріали

# data[].attributes.subject
Практичні матеріали

# data[].attributes.headline
020"Лакуста Р.В. Робочий зошит учня з предмету: «Електротехніка з основами промислової електроніки» "

# data[].attributes.subject
020"Лакуста Р.В. Робочий зошит учня з предмету: «Електротехніка з основами промислової електроніки» "

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Нікопольський центр професійної освіти

РОБОЧИЙ ЗОШИТ

учня з предмету: "Електротехніка з основами промислової електроніки"

Тема: "Електричні машини змінного струму"

категорія

Розглянуто і схвалено

на засіданні методичної комісії

електротехнічних дисциплін

1. Загальні відомості про електричні машини та їх класифікція 5

2. Будова асинхронного двигуна змінного струму 8

3. Принцип дії асинхронного двигуна 12

4. Будова асинхронного генератора змінного струму 15

5. Принцип роботи синхронного генератора 17

6. Схеми підключення асинхронних двигунів 21

7. Основні характеристики та параметри електричних машин змінного струму 24

8. Пуск і регулювання частоти обертання електричних машин змінного струму 27

9. Тематичне оцінювання 32

10. Критерії оцінювання 38

11. Список використаних джерел 39

12. Додатки 40

Нікопольський центр професійної освіти

РОБОЧИЙ ЗОШИТ

учня з предмету: "Електротехніка з основами промислової електроніки"

Викладач Лакуста Руслан Вячеславович

1. Загальні відомості про електричні машини та їх класифікація

Електричні машини широко використовують на електростанціях, транспорті, у промисловості, системах електроприводу, будівництві, системах автоматичного регулювання і контролю.

Двигуни - це машини, які перетворюють електричну енергію в механічну.

Генератори - це машини, які перетворюють механічну енергію в електричну.

Будь-яка електрична машина може працювати у режимі як двигуна, так і генератора.

На практиці широко застосовуються як синхронні генератори, так і синхронні двигуни, в той час як асинхронні машини використовують в основному як асинхронні двигуни.

Рис.1. Класифікація електричних машин

Синхронна машина змінного струму - це машина, в якій частота обертання магнітного поля збігається з частотою обертання ротора.

Асинхронна машина - це машина, в якій частота обертання магнітного поля не збігається з частотою обертання ротора.

Машини постійного струму поділяють на машини з незалежним, паралельним, послідовним та змішаним збудженням.

Асинхронні двигуни становлять більш ніж 95% усіх електродвигунів, які використовують у народному господарстві. За конструкцією ротора їх поділяють на двигуни з короткозамкненим ротором і двигуни з фазним ротором.

Синхронні двигуни поділяють на двигуни з явно вираженими і неявно вираженими полюсами.

За формою виконання електричні двигуни можуть бути дев ' яти груп. Найбільш поширені наступні двигуни:

на лапах з підшипниковими щитами та горизонтальним валом (рис. 2, а);

на лапах з підшипниковими щитами, фланцем на підшипниковому щиті, вертикальним валом (рис. 2, б);

без лап з підшипниковими щитами та фланцем на підшипниковому щиті (рис. 2, в).

Рис.2. Форми виконання електричних двигунів

За рівнем захисту від контакту зі струмопровідними частинами, потрапляння сторонніх тіл, пилу і вологи електричні машини бувають такої модифікації:
відкриті - електродвигун не захищений від випадкового дотикання до обертових і струмопровідних частин і від потрапляння всередину сторонніх предметів (встановлюють у приміщенні);

закриті - електродвигун не має сполучення внутрішньої частини і навколишнього середовища (встановлюють у запорошених приміщеннях і на відкритому повітрі);

захищені - електродвигун має конструкцію для захисту від потрапляння всередину сторонніх предметів (встановлюють у закритому приміщенні);

водозахишені - електродвигун виконано так, що при обливанні водою вода всередину не потрапляє;

герметичні - електродвигун виконано так, що виключається можливість сполучення між внутрішнім простором і зовнішнім середовищем при певній різниці тисків ззовні та всередині двигуна;

вибухозахищені - електродвигуни спеціального використання (призначені для роботи у вибухонебезпечному середовищі) та інші.

За способом охолодження електричні машини класифікують за такими ознаками:
з природним охолодженням - це машина, теплота якої передається навколишньому середовищу шляхом конвекції повітря;

штучним охолодженням - машина, в якій за допомогою спеціальних пристроїв збільшується швидкість руху повітря;

з вентиляцією - машина з штучним охолодженням повітря або іншого газу.
За номінальними режимами роботи електричних двигунів виділяють три основні режими: тривалий, короткочасний і повторно-короткочасний (існує вісім номінальних режимів).

Найбільшого поширення серед електричних двигунів отримав трифазний асинхронний двигун, вперше сконструйований відомим електротехніком М. О. Доливо-Добровольським.

Самоконтроль

Модуль 2. До яко го типу електричних двигунів залежно від конструкції ротора належить наведений на фото електродвигун ?

г) інша відповідь.

Відповідь: ____________

Модуль 3. Допишіть речення:

Синхронна машина змінного струму - це машина, в якій частота обертання магнітного поля збігається з частотою обертання .....................................................

Генератори - це машини, які перетворюють механічну енергію в ......................

За конструкцією ротора електродвигуни поділяють на двигуни з короткозамкненим ротором і двигуни з ...........................................................................................

За номінальними режимами роботи електричних двигунів виділяють три основні режими: тривалий, короткочасний і ......................................................................

Електричні машини, що перетворюють електричну енергію змінного струму в механічну енергію, називаються електродвигунами змінного струму. У промисловості найбільшого поширення набули асинхронні двигуни трифазного змінного струму. Розглянемо будову і принцип дії цих двигунів. Осердя 1 статора (рис.3) набирається із сталевих пластин товщиною 0,35 або 0,5 мм . Пластини штампують з пазами, ізолюють лаком або окалиною для зменшення втрат на вихрові струми, збирають в окремі пакети і кріплять на станину 3 двигуна. До станини прикріплюють також бічні щити з розміщеними на них підшипниками, на які спирається вал ротора. Станину встановлюють на фундаменті.

У поздовжні пази статора укладають провідники його обмотки , які з ' єднують між собою так, що утворюється трифазна система. На щитку машини є шість затискачів, до яких приєднуються початки і кінці обмоток кожної фази. Для підключення обмоток статора до трифазної мережі вони можуть бути з ' єднані зіркою або трикутником, що дає можливість вмикати двигун в мережу з двома різними лінійними напругами (рис.4).

Осердя ротора (рис.5, а ) також набирають зі сталевих пластин товщиною 0,5 мм , ізольованих лаком або окалиною для зменшення втрат на вихрові струми. Пластини штампують з пазами і збирають у пакети, які кріплять на валу машини. З пакетів утворюється циліндр з поздовжними пазами, в які укладають провідники обмотки ротора. Залежно від типу обмотки асинхронні машини можуть бути з фазним і короткозамкненим ротором. Короткозамкнена обмотка ротора виконується за типом білячого колеса (рис.5, б). У пази ротора укладають масивні стрижні, з'єднані на торцах мідними кільцями. Часто короткозамкнену обмотку ротора виготовляють з алюмінію. Алюміній в гарячому стані заливають у пази ротора під тиском. Така обмотка завжди замкнена накоротко і вмикання опорів в обмотку неможливо .

Фазна обмотка ротора виконана як і статорна, тобто провідники відповідним чином з'єднані між собою, утворюючи трифазну систему. Обмотки трьох фаз з'єднані зіркою. Кільця ізольовані один від одного і від валу і обертаються разом з ротором. При обертанні кілець поверхні їх ковзають по вугільним або мідним щіткам, нерухомо закріпленим над кільцями. Двигуни із коротозамкненим ротором простійші і надійніші в експлуатації, значно дешевше, ніж двигуни з фазним ротором. Однак двигуни з фазним ротором мають кращі пускові і регулювальні характеристики. В даний час асинхронні двигуни виконують переважно з короткозамкненим ротором і лише при великих потужностях і в спеціальних випадках використовують фазну обмотку ротора.

Модуль 2. В пусті дужки тексту і полички позицій малюнка проставити номер відповідного конструктивного елемента електричного двигуна.

Основною частиною двигуна є ( ), яке виготовляється з листів електротехнічної сталі. Вал ( ) електродвигуна кріпіться в ( ), які розташовані в ( ). В станіну електродвигуна запресоване ( ), в пази якого вкладена ( ). В розточку осердя статора ( ) вставляється ( ) з його ( ). Для приєднання електродвигуна до мережі слугує ( ). Двигун кріпіться до фундаменту за допомогою ( ). Для збільшення тепловіддачі слугують ( ). Для обдуву двигуна слугує ( ), який закритий ( ).

А. Схему з'єднання затискачів на щитку електродвигуна зіркою (Y) :

г) вал.

а) Uл = Uф;

б) Uл = 1,5 Uф;

а) на гістерезис;

б) на вихрові струми;

в) на конвекцію;

г) інша відповідь.

Відповідь ________________

Принцип дії електричних машин заснований на використанні законів електромагнітної індукції та електромагнітних сил. Якщо в магнітному полі полюсів постійних магнітів або електромагнітів помістити провідник і під дією сили F1 переміщати його перпендикулярно магнітним лініям, то в ньому виникає електрорушійна сила Е (е.р.с) , яка дорівнює:

де - магнітна індукція в місці, де знаходиться провідник; - активна довжина провідника; - швидкість переміщення провідника в магнітному полі.

Багатофазна обмотка змінного струму створює обертове магнітне поле (рис.6). Між векторами діючих значень в трифазній системі утворюється кут Якщо ротор обертається з частотою, яка дорівнює частоті обертання магнітного поля, то така частота називається синхронною. Якщо ротор обертається з частотою, яка не дорівнює частоті обертання магнітного поля, то така частота називається асинхронною . Робота асинхронного двигуна заснована на явищі, названому "диск Араго - Ленца" . Це явище полягає в наступному: якщо перед полюсами постійного магніту помістити мідний диск, який вільно закріплений на осі, і почати обертати магніт навколо його осі за допомогою рукоятки, то мідний диск буде обертатися в тому ж напрямку. Це пояснюється тим, що при обертанні магніту його магнітне поле пронизує диски і індукує в ньому вихрові струми. В асинхронних двигунах постійний магніт замінений обертовим магнітним полем, яке створюється трифазною обмоткою статора при вмиканні її в мережу змінного струму. Обертове магнітне поле статора перетинає обмотки ротора і індукує в них Якщо обмотка ротора замкнена на опір або накоротко, то по ній під дією проходить струм. У результаті взаємодії струму в обмотці ротора з обертовим магнітним полем обмотки статора виникає обертальний момент, під дією якого ротор починає обертатися за напрямком обертання магнітного поля.

Рис.6. Обертове магнітне поле

Модуль 2. Виберіть правильну відповідь:

Модуль 4 . Чим відрізняються наведені на фото електричі асинхронні двигуни?

Майже одночасно з невідомим автором конструюванням генераторів та двигунів займалися в Парижі брати Піксії і професор фізики Лондонського університету, член Королівського товариства В. Річчі. Створені ними машини мали спеціальний пристрій для випрямлення змінного струму в постійний - так званий Перша магнітоелектрична машина, яка наведена на малюнку , братів Піксії була побудована в 1832 році. Вона була попередницею всіх динамомашин в широкому сенсі слова, тобто всіх машин, що служать для перетворення енергії руху в електричну енергію. Її слід вважати родоначальницею цілого покоління різноманітних машин, призначених для отримання електричного струму. Повз нерухомих котушок, обладнаних сердечниками, рухаються за допомогою механізму кривошипу і зубчатої передачі полюси підковоподібного магніту , що лежать навпроти них, внаслідок чого в котушках виникають струми змінного напряму. У генераторі братів Піксії потрібно було обертати важкі постійні магніти, що ускладнювало користування ним. З часом зрозуміли, що доцільніше зробити нерухомими постійні магніти, а легші котушки обертати між полюсами магнітів. Магнітоелектричні генератори такого типу виявилися значно зручнішими і саме в такій конструктивній формі вперше увійшли до практики.

Незабаром берлінська фірма Сіменса запропонувала свою конструкцію динамо-машини змінного струму (рис.6), конструкція якої була цікава тим, що в індукторах немає залізних сердечників, а для збудження використовується додаткова маленька машина постійного струму. Така динамо-машина дозволяла одержувати змінний струм значно вищої напруги для живлення декількох незалежних електричних кіл з багатьма послідовно включеними дуговими лампами.

Рис. 6. Перша динамо машина змінного струму Сіменса.
4. Будова синхронного генератора змінного струму

Будова статора синхронного генератора не відрізняється від будови статора асихронної машини (рис.7).

Рис.7. Будова синхронного генератора: 1 - синхронний генератор; 2 - збудник.

Струм збудження протікає по обмотці збудження, яка являє собою послідовно з'єднані котушки. Ці котушки розміщені на полюсах ротора. Кінці обмотки з'єднані з контактними кільцями, які кріпляться на валу машини . На кільцях розташовані нерухомі щітки, за допомогою яких в обмотку збудження підводиться постійний струм від стороннього джерела енергії - генератора постійного струму (збудник).

Рис.8. Ротор синхронної машини: а) з явно вираженими полюсами; б) з неявно вираженими полюсами.

1 - осердя; 2 - полюсний наконечник; 3 - котушка обмотки збудження.

збудження протікає по обмотці яка являє собою послідовно з'єднані Ці котушки розміщені на полюсах Кінці обмотки з'єднані з контактними кільцями, які кріпляться на валу машини . На кільцях розташовані нерухомі за допомогою яких в обмотку збудження підводиться постійний струм від постійного струму (збудника).

....................................................................................................................

Ротор синхронної машини виготовляється з явно або неявно вираженими..................

.....................................................................................................................

.....................................................................................................................

го типу електричних машин залежно від призначення належить наведена на фото електрична машина змінного струму

а) асинхронний двигун; б) синхронний генератор; в) синхронний компенсатор;

г) інша відповідь.

Відповідь: ____________

Конструктивно синхронні генератори бувають двох видів. У першому з них (ріс.9,а) магнітні полюси можна помістити на статорі, а провідник на роторі і знімати з них за допомогою кілець і щіток змінний струм. Ту частину, яка створює магнітне поле, називають індуктором, а ту частину машини, де розташовується обмотка, в який індукується е.р.с, називають якорем . Найбільш широке застосування одержали синхронні генератори, в яких полюси розташовані на роторі, а якір - на статорі (ріс.9,б). За допомогою первинного двигуна ротор (індуктор) обертається. Магнітне поле обертається разом з ротором, тому швидкість обертання ротора дорівнює швидкості обертання магнітного поля (обертаються синхронно).

Рис.9. Принцип роботи синхронного генератора

При обертанні ротора магнітний потік полюсів перетинає статорну обмотку і наводить в ній Е (е.р.с.) за законом електромагнітної індукції:

Частота змінного струму синхронного генератора визначається за формулою f :

де р - число пар полюсів; п - швидкість обертання ротор а , об / хв.

Рис.10. Режими роботи електричної машини: а) режим генератора; б) режим двигуна.

. Число пар полюсів синхронного генератора 4 . Визначити частоту обертання магнітного поля статор а , якщо частота струму 50 Гц.

Рішення

Рішення

Визначаємо кількість пар полюсів:

Рішення

Частина генератора, яка створює магнітне поле, називається ....................................

.....................................................................................................................

. В вказаному прямокутнику напишіть формулу частоти змінного струму синхронного генератора:

Модуль 4. В якому режимі працює наведена на фото електрична машина. Вказати правильний варіант відповіді.

Відповідь: ____________

Модуль 5 . Розв'язати задачі:

Вибрати необхідне число витків обмотки шестіполюсного синхронного генератора, ротор якого обертається з частотою щоб е.р.с на його затискачах була якщо магнітний потік дорівнює , а обмотувальний коефіцієнт статорной обмотки дорівнює .

Асинхронний двигун - це двигун змінного струму, частота обертання ротора якого відрізняється від частоти обертання магнітного поля, яке створюється струмом обмотки статора. Асинхронний двигун перетвор ює електричну енергію в механічну. Фазні обмотки статора електродвигуна з'єднуються в зірку або трикутник (залежно від напруги мережі ! ). Якщо в паспорті електродвигуна вказано, що обмотки виконані на напругу 220/380 В, то при вмиканні його в мережу з лінійною напругою 220 В обмотки з ' єднують в трикутник , а при в миканні в мережу 380 В - в зірку .

а) в зірку; б) в трикутник; в) в зірку і трикутник на клемному щитку електродвигуна .

Рис.10. Схема підключення асинхронного електродвигуна з фазним ротором:

1) обмотка статора; 2) обмотка ротора; 3) контактні кільця; 4) щітки; R - резистори.

Для зміни напряму обертання ) валу асинхронного двигуна необхідно змінити напрям обертання магнітного поля статора. Для цього досить поміняти місцями два будь-яких провода , що з ' єднують обмотку статора з мережею живлення.

Самоконтроль

А. Схему з'єднання обмоток статора трифазного асинхронного двигуна зіркою (Y) :

Модуль 2. Виберіть правильну відповідь:

а) Іл = Іф ;

г) немає відповіді.

а) Uл = Uф;

б) Uл = 1,5 Uф;

а) реверс;

б) рекуперація;

в) гальмування;

г) інша відповідь.

Модуль 3. Що пояснює наведена нижче схема? Вказати правильний варіант відповіді.

а) гальмування двигуна; б) реверс двигуна; б) зупинку двигуна; г) інша відповідь.
Основні характеристики та параметри електричних машин змінного струму

Робочі характеристики асинхронного двигуна являють собою залежності ковзання S , частоти обертання ротора n2 , моменту М , струму мережі I1 , потужності P1 , коефіцієнта потужності cos , коефіцієнта корисної дії η (к.к.д) від корисної потужності Р2 на валу машини. Ці характеристики (рис.10) знімаються за природних умов роботи двигуна тобто змінюється тільки навантаження на валу двигуна.

Рис. 10. Основні робочі характеристики асинхронного двигуна.

УВАГА!

Самоконтроль

А. Робоча характеристика асинхронного двигуна М = f ( Р2)

В . Регулювальна характеристика синхронного генератора (активна)

При вмиканні асинхронного двигуна в мережу по обмотках його статора і ротора проходять пускові струми, в декілька разів більше номінальних струмів. Для зниження пускових струмів використовують різні схеми пуску . Для зменшення пускового струму обмотку ротора (рис.12) замикають на активний опір (пусковий реостат).

Рис.12. Схема вмикання пускового реостата в коло фазного ротора асинхронного двигуна.

Асинхронний двигун запускають також за допомогою перемикання обмотки статора з зірки на трикутник (рис.13). У момент пуску обмотку статора з ' єднують а після того як двигун розгоняється до частоти обертання, близької до номінальної, її перемикають на . При такому способі пуску двигуна в хід пусковий струм зменшується в три рази в порівнянні з пусковим струмом, який споживався б двигуном, якби під час пуску обмотка статора була з ' єднана трикутником.

Рис.13. Схема пуску асинхронного двигуна з короткозамкненим ротором шляхом перемикання обмотки статора з зірки на трикутник.

Частота обертання ротора визначається за наступною формулою:

З цього виразу видно, що частоту обертання ротора можна регулювати зміною будь-якої з трьох величин, що визначають її, тобто зміною частоти струму мережі , числа пар полюсів і ковзання .

Рис. 14. Методи регулювання частоти обертання ротора двигуна.

Самоконтроль

Накресліть с хем у пуску асинхронного двигуна з короткозамкненим ротором шляхом перемикання обмотки статора з зірки на трикутник .

На фото (рис.15) наведений найсучасніший електричний двигун змінного струму серії (вітчизняного виробництва). Електродвигун - це загальнопромисловий асинхронний трифазний двигун з короткозамкненим ротором, призначений для роботи від мережі частотою змінного струму Гц напругою В.

Рис.15. Асинхронний е лектродвигун змінного струму серії АІР 250 M4 .

У електродвигуна номінальна швидкість обертання обертів за хвилину.

Варіанти монтажного виконання:

Переваги асинхронного електродвигуна АІР 250 M4:

можливість короткочасних механічних перевантажень;

простота конструкції;

простота пуску і легкість його автоматизації;

переважно постійна швидкість при різних навантаженнях;

підвищений ККД (до 75%) за рахунок високої точності виготовлення;

знижений рівень шуму (до 55 дБ) за рахунок застосування високоточних підшипників;

ступінь захисту IP54 електродвигунів забезпечує підвищену захищеність оболонки електродвигуна від води і пилу;

знижений рівень реактивних струмів cosφ (до 0,86), що призводить до значного зниження ризику перенапруги в мережі;

висока експлуатаційна надійність електродвигуна при пусках і спонтанно виникаючих перевантаженнях отримана шляхом значного збільшення кратності пускових моментів;

корпус відлитий із сірого чавуну.

Загальні відомості по асинхронному електродвигуну АІР 250 M4

Асинхронні трифазні електродвигуни з короткозамкненим ротором АІР 250 M 4 застосовуються у всіх галузях промисловості, зокрема для електроприводів різних промислових пристроїв, механізмів і машин. Конструктивні виконання і спосіб монтажу виконані згідно ДЕСТ 2479-79. ВАТ " Південелектромаш " м. Н ова Каховка (Україна).

1 Фланець

17 Задня кришка

....... - це зміна напряму обертання електричного двигуна змінного струму

в) реверсування;

г) гальмування.

а) помірний і холодний клімат;

б) помірний клімат;

в) морський клімат;

г) тропічний клімат.

в) перемагнічування;

г) відповідь відсутня.

а) для утворення обертового магнітного поля;

б) для змешення пускового струму;

в) для регулювання напруги мережі;

г) відповідь відсутня.

б) короткозамкнений;

в) броньовий;

фактично______

Оцінювання:

За правильну відповідь нараховується 2 бонуса, максимально 12 бонусів.

Завдання. Підкреслити правильну відповідь.

1. В якому режимі працює наведена на фото електрична машина. Вказати правильний варіант відповіді.

а) режим двигуна;

в) режим генератора;

г) відповідь відсутня.

г) відповідь відсутня.

3. Якщо початок кожної фази з'єднується з кінцем другої фази - це схема з'єднання обмоток двигуна змінного струму?

а) трикутником;

г) відповідь відсутня.

4. Вчений - винахідник першого трифазного асинхронного двигуна?

в) Резерфорд;

5. Визначити кількість полюсів трифазного двигуна марки 4А71В2. Підкреслити правильну відповідь.

г) інша відповідь.

г) відповідь відсутня.

Оцінювання:

За правильну відповідь нараховується 2 бонуса, максимально 12 бонусів.

фактично______

Пуск електричних машин

Короткозамкнені асинхронні невеликої потужності (до 20 кВт) вмикають безпосередньо вмиканням їх в за допомогою або магнітного пускача. У початковий момент пуску у роторі виникають великі пускові , а це несприятливо позначається на роботі електричної машини. Застосовують два основних методи пуску: перемиканням обмоток із зірки на трикутник та за допомогою пускового

Група В

1. генератори

6. рубильника

Оцінювання:

За правильну відповідь нараховується 3 бонуса.

Фактично ____

Оцінювання:

За правильну відповідь нараховується 6 бонусів.

Фактично ____

Оцінювання:

За правильну відповідь нараховується 3 бонуса.

Фактично ____

Опишіть тип, будову і принцип дії наведеного нижче двигуна змінного струму. Вкажіть назву позицій (1...11) конструктивних елементів, галузь застосування таких двигунів змінного струму та їх основні технічні дані.

Оцінювання:

За правильну відповідь нараховується 6 бонусів.

Розшифруйте табличку з паспортними даними асинхронного двигуна.

Оцінювання:

За правильну відповідь нараховується 6 бонусів.

Високий рівень_______

Фактично______

Критерії оцінювання:

12 б - 3

1. В.А. Поляков "Электротехника"; Учебное пособие; М. "Просвещение"; 2002, 239 с.

2. А.Е. Зорохович, В.К. Калинин "Электротехника с основами промышленной электроники"; Учебное пособие для СПО, училищ; М. "Высшая школа"; 2005, 432 с. с ил.

3. А.С. Касаткин"Основы электротехники"; Учебное пособие для СПО, училищ; М. "Высшая школа"; 2006, 287 с.; ил.

4. В.Е. Китаев "Электротехника с основами промышленной электроники"; Учебное пособие для СПО, училищ; М. "Высшая школа"; 2000, 254 с.; ил.

5. И.А. Данилов "Общая электротехника"; Программированное учебное пособие для неэлектротехнических специальностей техникумов. М., "Высшая школа"; 2007, 416 с.

6. А.В. Грищенко, В.В.Стрекопытов "Электрические машины и преобразователи подвижного состава"; Учебное пособие для студентов СПО. М., Издательский центр "Академия", 2005. - 320 с.

7. П.Н. Новиков, В.Я. Кауфман "Задачник по электротехнике с основами промышленной электроники"; Учебное пособие для СПО. М., "Высшая школа"; 2005. - 232 с., с ил.

ДОДАТОК 1

Технічні дані загальнопромислових електродвигунів змінного струму

1

Ступінь захисту IP 54, IP 55

2

ДОДАТОК 2

ДОДАТОК 3

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
електротехніка

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лакуста Руслан В'ячеславович

# data[].attributes.attachment_link.title
Робочий зошит учня з предмету: "Електротехніка з основами промислової електроніки" Тема: "Електричні машини змінного струму"

# data[].attributes.attachment_link.description
Нікопольський центр професійної освіти РОБОЧИЙ ЗОШИТ учня з предмету: "Електротехніка з основами промислової електроніки" Тема: "Електричні машини змінного струму" категорія Розглянуто і схвалено на засіданні методичної комісії електротехнічних дисциплін Загальні відомості про електричні машини та їх класифікція 5 Будова асинхронного двигуна змінного струму 8 Принцип дії асинхронного двигуна 12 Будова

# data[].attributes.headline
020 "Збірник лабораторних робіт з предмету електротехніка з основами промислової електроніки з професії електромонтер з ремонту та ослуговування електроустаткування"

# data[].attributes.subject
020 "Збірник лабораторних робіт з предмету електротехніка з основами промислової електроніки з професії електромонтер з ремонту та ослуговування електроустаткування"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
М ІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ І НАУКИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ
ДЕРЖАВНИЙ ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД

НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЦЕНТР ПРОФЕСІЙНОЇ ОСВІТИ
53201, Україна, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Херсонська, 298a,  (05662) 9-69-41, : (05662) 9-38-06, e-mail: NikopolCPO@gmail.com, http://www.ptu34.iatr.org.ua
Р.В. Лакуста
ЗБІРНИК

лабораторних робіт

з предмету

ЕЛЕКТРОТЕХНІКА З ОСНОВАМИ ПРОМИСЛОВОЇ ЕЛЕКТРОНІКИ
З ПРОФЕСІЇ
ЕЛЕКТРОМОНТЕР З РЕМОНТУ ТА ОСЛУГОВУВАННЯ ЕЛЕКТРОУСТАТКУВАННЯ

м. Нікополь

2010
Рекомендовано комісією "Електротехнічних дисциплін"

протокол № 2 від 14 вересня 2010 р.

Лакуста Р.В.

"Збірник лабораторних робіт": для учнів ПТНЗ спеціальності "Електромонтер з ремонту і обслуговування електроустаткування"
Цей збірник лабораторних робіт буде корисним не тільки учням професійно-технічних навчальних закладів, а й викладачам, майстрам виробничого навчання і учням, що навчаються в інших технічних навчальних закладах. У даному збірнику описано склад лабораторного устаткування та методику виконання 12 лабораторних робіт.

Рецензенти:

майстер в/н (електромонтерів) ІІ - категорії, технік-електрик,

Олійник Г.В.,

викладач вищої категорії

Макарчук Т.В.

© Р.В. Лакуста, 2010

ПЕРЕДМОВА

Для оволодіння основами автоматики та обчислювальної техніки потрібний загальнотехнічний рівень підготовки учнів, який включає вивчення предмета "Електротехніка з основами промислової електроніки".

Лабораторні роботи відіграють важливу роль при вивченні предмета "Електротехніка з основами промислової електроніки". Вони дають учням наочне уявлення про фізичні процеси, що відбуваються в електричних колах, про роботу тих або інших електричних апаратів, напівпровідникових приладів та інтегральних мікросхем у пристроях промислової електроніки, про їх властивості та характеристики. Під час лабораторних занять учні дістають корисний для майбутньої роботи досвід дослідження, особливо там, де треба виконувати різні вимірювання, ремонт і налагодження електрорадіотехнічного обладнання.

Цей збірник лабораторних робіт написано відповідно до програми предмета "Електротехніка з основами промислової електроніки" для електромонтерів з ремонту та обслуговування електроустаткування, але шляхом виключення тих або інших розділів, цього збірника, може бути використаний для навчання учнів різних професій.

У даному збірнику описано склад лабораторного устаткування та методику виконання 12 лабораторних робіт, які охоплюють основні розділи загальної електротехніки та промислової електроніки. Опис кожної лабораторної роботи складається з визначення її мети, викладу порядку виконання роботи, контрольних питань і завдання. В кожній лабораторній роботі наводяться короткі теоретичні відомості з досліджуваної теми.

Автор сподівається, що цей збірник лабораторних робіт буде корисним не тільки учням професійно-технічних навчальних закладів, а й викладачам, майстрам виробничого навчання і учням, що навчаються в інших технічних навчальних закладах.

Лабораторна робота № 1

Тема: Вивчення залежності опору реальних провідників від їхніх геометричних параметрів і питомих опорів матеріалів.

Мета: визначити питомий опір провідника й зрівняти його з табличним значенням.

1. Короткий теоретичний опис

Німецький фізик Георг Ом (1787-1854) в 1826 році виявив, що відношення напруги U між кінцями металевого провідника, що є ділянкою електричного ланцюга, до сили струму I в ланцюзі є величина постійна:

(1)

Цю величину R називають електричним опором провідника. Електричний опір виміряється в Омах. Електричним опором 1 Ом володіє така ділянка ланцюга, на якому при силі струму 1 А напруга дорівнює 1 В:

Досвід показує, що електричний опір провідника прямо пропорційно його довжині L і обернено пропорційно площі S перерізу провідника:

(2)

Постійний для даної речовини параметр  називається питомим електричним опором речовини. Питомий опір виміряється в Ом∙м, або

2. Порядок виконання роботи

Рис. 1.

2.1. Зберіть на монтажному столі електричну схему, показану на малюнку Рис.1.

2.2. Виберіть матеріал провідника - мідь (0,0175 ), визначте значення довжини й площі поперечного перерізу: L = 100 м; S = 0.1 мм ²;

2.3. Визначте експериментально за допомогою мультиметра напругу на провіднику.

Для цього необхідно підключити паралельно провіднику мультиметр у режимі виміру постійної напруги, дотримуючи полярності.

Запишіть показання мультиметра.

2.4. Визначите експериментально за допомогою мультиметра силу струму в ланцюзі.

Включите мультиметр у режимі виміру постійного струму послідовно в ланцюг, дотримуючи полярності.

Запишіть показання мультиметра.

2.5. Розрахуйте опір провідника по формулі (1).

2.6. Визначите питомий опір міді по формулі (2).

2.7. Проробіть пункти 2.3 - 2.6. змінюючи довжину, але, не міняючи площу поперечного переріза й матеріал провідника.

2.8. Результати вимірів занесіть у таблицю:

2.9. Знайдіть середнє значення питомого опору й зрівняєте його з табличним значенням.

2.10. Виміряйте опір провідника безпосередньо за допомогою омметра. Зрівняєте отримані результати. Сформулюйте висновки по проробленій роботі.

3. Контрольні питання.

3.1. Що називають питомим опір провідника?

3.2. Як залежить опір провідника від його довжини?

3.3. По якій формулі можна розрахувати питомий опір провідника?

3.4. У яких одиницях виміряється питомий опір провідника?

Лабораторна робота № 2

Тема: Дослідження опорів провідників при паралельній і послідовній сполуці.

Мета: вивчити закони протікання струму через послідовно й паралельно з'єднані провідники й визначити формули розрахунку опорів таких ділянок.

1. Короткий теоретичний опис.

Провідники в схемах можуть з'єднуватися послідовно (Рис 1.) і паралельно (Рис.2.).

Розглянемо схему послідовної сполуки провідників, зображену на Рис. 1.

Напруга на кінцях всього ланцюга складається з напруг на кожному провіднику:

U = U ₁ + U ₂ + U ₃, (1)

За законом Ома для ділянки ланцюга:

U ₁ = R ₁ I; U ₂ = R ₂ I; U ₃ = R ₃ I; U = RI, (2),де R - повний опір ланцюга, I - загальний струм, що проходить у ланцюзі.

З виражень (1) і (2), одержуємо: RI = R ₁ I + R ₂ I + R ₃ I,

звідки повний опір ланцюга послідовно з'єднаних провідників: R = R ₁+ R ₂+ R ₃,(3)

При послідовній сполуці провідників їхній загальний опір дорівнює сумі електричних опорів кожного провідника.

Розглянемо тепер схему паралельної сполуки провідників, зображену на Рис. 2.

Через ланцюг тече повний струм I : I = I ₁ + I ₂ + I ₃. (4)

За законом Ома для ділянок ланцюга: U = R ₁ I ₁; U = R ₂ I ₂; U = R ₃ I ₃; U = RI, (5)

З виражень (4) і (5), одержуємо: I = U/R = U/R ₁ + U/R ₂ + U/R ₃

звідки:

(6)

При паралельній сполуці провідників величина, зворотна опору ланцюга, дорівнює сумі зворотних величин опорів всіх паралельно з'єднаних провідників.

2. Порядок виконання роботи.

2.1. Зберіть на монтажному столі електричну схему, показану на малюнку:

Виберіть номінали опорів наступними: R ₁ = 1 кОм; R ₂ = 2 кОм; R ₃ = 3 кОм; R ₄ = 4 кОм;

2.2. Визначите експериментально за допомогою мультиметра (у режимі виміру опорів) опір між крапками:А й С; С и D; B і D; A і D. Запишіть ці показання.

2.3. Розрахуйте теоретичні значення опорів між зазначеними крапками схеми й зрівняєте їх з обмірюваними.Які висновки можна зробити із цього досвіду?

2.4. Виміряйте за допомогою мультиметра (у режимі виміру струму) струми, що течуть через кожний опір. Запишіть показання приладу.

2.4. Перевірте експериментально, що в послідовному ланцюзі струм однаковий через всі опори, а в паралельному ланцюзі розділяється так, що сума всіх струмів через паралельно з'єднані елементи, дорівнює повному струму через всю ділянку.

2.5. Виміряйте за допомогою мультиметра (у режимі виміру постійної напруги) напруги на кожному опорі. Запишіть показання приладу.

2.6. Перевірте експериментально, що в послідовному ланцюзі напруга на всій ділянці дорівнює сумі напруг на кожному елементі, а в паралельному ланцюзі, напруга те саме на кожному елементі.

Практичні

виміри

Розраховані

данні

Опори

кОм

Струми

А

Напруги

В

3. Контрольні питання.

3.1. Чи може опір ділянки двох паралельно з'єднаних провідників бути більше (менше) кожного з них? Поясніть відповідь.

3.2. Які закони збереження використаються для висновку формул опору паралельної й послідовної сполуки провідників?
Лабораторна робота№ 3

Тема: ЕРС і внутрішній опір джерел постійного струму. Закон Ома для повного ланцюга.

Мета: визначити внутрішній опір джерела струму і його ЕРС.

1. Короткий теоретичний опис

Електричний струм у провідниках викликають так звані джерела постійного струму. Сили, що викликають переміщення електричних зарядів усередині джерела постійного струму проти напрямку дії сил електростатичного поля, називаються сторонніми силами. Відношення роботи А стор., чиненої сторонніми силами по переміщенню заряду  Q уздовж ланцюга, до значення цього заряду називається електрорушійною силою  джерела (ЕРС):

(1)

Електрорушійна сила виражається в тих самих одиницях, що й напруга або різниця потенціалів, тобто у Вольтах.

Робота - ця міра перетворення енергії з одного виду в іншій. Отже, у джерелі стороння енергія перетвориться в енергію електричного поля W =  · Q (2)

При русі заряду Q на зовнішній ділянці ланцюга перетвориться енергія стаціонарного поля, створеного й підтримуваного джерелом: W 1 = U· Q , (3)

а на внутрішній ділянці: W ₂ = U вн.· Q (4)

За законом збереження енергії W = W ₁ + W 2 або  · Q =U· Q + U вн.·Q (5)

Скоротивши на Q, одержимо:  = U вн. + U (6)

тобто електрорушійна сила джерела дорівнює сумі напруг на зовнішній і внутрішній ділянці ланцюга.

При розімкнутому ланцюзі U вн.= 0, тобто  = U (7)

Підставивши в рівняння (6) вираження для U і U вн. за законом Ома для ділянки ланцюга

U = I· R; U вн. = I· r, одержимо:  = I·R + I· r = I· (R + r) (8)

Звідси: (9)

Таким чином, сила струму в ланцюзі дорівнює відношенню електрорушійної сили джерела до суми опорів зовнішньої й внутрішньої ділянок ланцюга. Це закон Ома для повного ланцюга. У формулу (9) входить внутрішній опір r.

Рис.1

Нехай відомі значення сил струмів I 1 і I 2 і падіння напруг на реостаті U 1 і U ₂ (див. мал. 1.). Для ЕРС можна записати:  = I 1· (R ₁ + r) и  = I 2· (R ₂ + r) (10)

Дорівнюючи праві частини цих двох рівностей, одержимо I 1· (R ₁ + r) = I 2· (R ₂ + r)

або I 1· R ₁ + I 1· r = I 2 · R ₂ + I 2· r ,чи I 1· r - I 2· r = I 2 · R ₂ - I 1· R ₁

так як I 1 R ₁ = U ₁ і I 2 R ₂ = U ₂, то можна останнє рівняння записати так r· (I 1 - I ₂) = U ₂ - U 1 ,

звідки (11)

2. Порядок виконання роботи

2.1. Зберіть ланцюг за схемою, зображеної на малюнку 1. Установите опір реостата 7 Ом, ЕРС батарейки 1,5 В, внутрішній опір батарейки 3 Ом.

2.2. За допомогою мультиметра визначите напругу на батарейці при розімкнутому ключі. Це й буде ЕРС батарейки відповідно до формули (7).

2.3. Замкніть ключ і виміряйте силу струму й напруга на реостаті. Запишіть показання приладів. Змініть опір реостата й запишіть інші значення сили струму й напруги. Повторіть вимір сили струму й напруги для 3 різних положень повзунка реостата й запишіть отримані значення в таблицю.Розрахуйте внутрішній опір по формулі (11).

2.4. Визначте внутрішній опір батарейки.

№ іспиту

ЕРС, В

R, Ом

І, А

U, В

r, Ом

3. Контрольні питання

3.1. Сформулюйте закон Ома для повного ланцюга.

3.2. Чому дорівнює ЕРС джерела при розімкнутому ланцюзі?

3.3. Як виміряти ЕРС джерела ?

Лабораторна робота № 4

# data[].attributes.attachment_link.title
Збірник лабораторних робіт з предмету електротехніка з основами промислової електроніки з професії електромонтер з ремонту та ослуговування електроустаткування

# data[].attributes.attachment_link.description
МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ І НАУКИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ ДЕРЖАВНИЙ ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЦЕНТР ПРОФЕСІЙНОЇ ОСВІТИ 53201, Україна, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Херсонська, 298a,  (05662) 9-69-41, : (05662) 9-38-06, e-mail: NikopolCPO@gmail.com, http://www.ptu34.iatr.org.ua Р.В. Лакуста ЗБІРНИК лабораторних робіт з предмету ЕЛЕКТРОТЕХНІКА З ОСНОВАМИ ПРОМИСЛОВОЇ ЕЛЕКТРОНІКИ З ПРОФЕСІЇ ЕЛЕКТРОМОНТЕР З РЕМОНТУ ТА ОСЛУГОВУВАННЯ ЕЛЕКТРОУСТАТКУВАННЯ м.