# data[].attributes.body
Motivationen har for mig været forfærdelig under Corona - med onlineundervisning. For mig personligt, har det nok været det ekstra pres jeg føler der ligger på mig. At stort set alt jeg laver skal afleveres, og at det i høj grad har føltes individuelt. Så jeg har følt jeg skulle “bedømmes” konstant, hvilket har gjort at jeg ikke har haft lyst til at aflevere noget, fordi jeg har været bange for ikke at gøre det godt nok.

# data[].attributes.body
Samarbejdet med de andre elever og motivationen. Det har været svært ikke at kunne debattere i i klassen og snakke om svarene, som vi plejer at gøre, inden noget skal snakkes om eller præsenteres for resten af klassen. En anden ting er førnævnte motivation, som har været svær at opretholde.

# data[].attributes.body
Det er er det, fordi man ikke sidder “i det”. Man kan gå, logge af, sætte lyd fra osv, når man har lyst. Det kan man ikke rigtig ligeså nemt i klassen.

# data[].attributes.body
Jeg syntes det har været utrolig svært at holde motivationen virtuelt, fordi der bare ikke er den samme energi og forståelse igennem en skærm. Lærerne har ikke på samme måde kunne fange en som i et klasselokale, og man har på den måde skulle motivere sig selv.

# data[].attributes.body
Det eneste er at jeg ved mine karakterer falder. Så jeg ved, at jeg bliver nødt til det, uanset hvor hårdt det så er psykisk.

# data[].attributes.body
Helt klart meget lavere end tidligere. Tror helt klart den uvished om hvor længe vi skal være hjemme, gør det svært at motivere sig selv til at lave noget. Man har lidt taget det sjovere ud af skolen, ved at sætte os derhjemme bag en skærm over teams

# data[].attributes.body
Nej på ingen måde. Det presser mere end at man har lyst til at lære. Føler det ødelægger lysten til skole fuldstændig

# data[].attributes.body
Forfærdeligt. Det har ødelagt så meget, både psykisk og for min fremtid føler jeg.

# data[].attributes.body
Syntes det har været helt vildt kedeligt, og meget demotiverende. Til tider har jeg overvejet om jeg bare skulle droppe ud.

# data[].attributes.body
Den største udfordring ved onlineundervisningen har været at klare presset. Når man har en time hvor der er noget der skal afleveres til læreren, så føltes det nærmest som en prøve, og når man så har sådan nogle timer flere uger i streg, så er man nærmest under konstant stres. Lærerne har ikke på samme måde kunne vurdere mængden af de opgaver de stiller og det har ført til mange timer hvor man derfor har været utrolig presset.

# data[].attributes.body
Det har motiveret mig at deltage i undervisningen, fordi man hele tiden har vist at det i langt højere grad bliver undervisningens årskarakter der blir afgørende og derfor har man været nød til at deltage for ikke at falde i karakter

# data[].attributes.body
Der har været minimal motivation under onlineundervisning. Det kommer i takt med at vi ikke bliver “belønnet” for at kæmpe så meget og vejen bare bliver længere og længere før man kom ud af denne onlineundervisning. Det ik at ses med sine klassekammerater fysisk gør det mega svært at syntes det fedt at gå i skole, når det er mit primær drivemiddel

# data[].attributes.body
Min motivation under onlineundervisning er meget lavere end nogensinde før. Jeg synes selv at det er meget svær at følge med i timerne og plus man for ikke den samme hjælp, som man får når man er skolen. For et eksempel er det svært at få hjælp i matematik pga. det er svært at forklare, og man har netop brug for at tegne/vise noget for at få forståelsen. Det er meget svær at holde fokus, da man hurtig har en tildens til at gå ind på alle mulige andre ting fx. netflix, youtube eller sidde til mobilen. Man laver nærmest kun det som SKAL afleveres.

# data[].attributes.body
Jeg synes det har været okay, når man koncentrerer sig om at følge med. Porblemet med online undervisning er meget at man bliver usikker både fordi man hele tiden kan se hvordan man selv ser ud, og fordi man ofte har svært ved at spørge læreren om hjælp uden hele klassen bliver nødt til at følge med, så der kommer til at mangle den individuelle læring mellem den enkelte elev og læreren

# data[].attributes.body
Det ikke at kunne lave fysiske ting i skolen og lave fysisk arbejde sammen med sine venner. Og alle de små hyggelige breaks man får med et frikvarter hvor man hygger sig med sine venner

# data[].attributes.body
Meget fordi man intet får igen og det svært at se lyset for enden når alt er røv i samfundet og man intet har til at have det sjovt med udenfor skolen

# data[].attributes.body
At mine karakter falder hvis jeg ik føler med og gør hvad jeg skal

# data[].attributes.body
Nej ik rigtigt, det ikke meget man har mulighed for at deltage i timerne på samme måde som når man er der fysisk også fordi det meget nemt at slippe for at sige noget

# data[].attributes.body
Det har ødelagt alt i gymnasie tiden og motivationen til at kæmpe de sidste par måneder og egentligt også gjordt jeg mere har lyst vente med at starte på uddannelse når først alt det lort her er overstået, så jeg aldrig skal ud i at have sådan noget undervisning igen

# data[].attributes.body
Det sværeste ved onlineundervisning er at opbygge det her fællesskab, som man normalt bygger op i det første år på gym. Men det har helt sikkert også været det pres, som lærende lægger på os.

# data[].attributes.body
Det er mega svært at følge ordentligt med. Kvaliteten af undervisningen er virkelig ikke særlig god i forhold til virkeligt. Personligt har jeg svært ved at 'række hånden op' online og deltage aktivt pga noget angst, hvor det var noget nemmere fysisk. Det er også svært at få ordentlig hjælp. Det er meget nemmere at snakke med nogen face to face og kunne tegne og forklare end over discord eller Zoom.

# data[].attributes.body
Det er sindssygt svært. Det føles ikke som om der er nogen ende på det. Her i 2.G har vi nok kun været i skole i et par måneder. Der vil jeg sige, at vi er heldige at vi har lidt lært hinanden at kende i klassen i modsætning til 1.G, og vi er ikke på sidste år som 3.G. Men det er stadig et helvede ifølge mig. 2.G er efter sigende det hårdeste år og corona gør det virkelig ikke nemmere. Jeg synes det virker endeløst og det er ekstremt demotiverende.

# data[].attributes.body
Elev 1.g..
Min motivation har været meget svingende.. I starten var det meget rart, men motivation falder i takt med dagene, der går med at man er fanget derhjemme med laptoppen. Efter man har haft en ferie og noget tid væk fra laptoppen får man noget fornyet energi.

# data[].attributes.body
Grunden til at det har været svært er pga. man netop ikke har de samme muligheder, som man har over i skolen. I skolen kunne man snakke med sin sidemakker/klassekamerater om opgaverne, men det kan man ikke på samme måde ved onlineundervisning.

# data[].attributes.body
Jeg tror den eneste grund til at jeg stadig logger på er fordi jeg må sidde på skolen og se de andre der sidder derinde. Det fik jeg lov til i midten af februar og så har jeg været der siden. Inden da har det eneste der har holdt mig igang været tanken om karakterer og fravær, men det begyndte også at virke ligegyldigt til sidst og det synes jeg stadig det gør, men at stå op og tage ind på skolen gør at jeg stadig møder op og forsøger indimellem også at deltage.

# data[].attributes.body
Min motivation har været ikke-eksisterende og bliver mindre og mindre. Jeg har dog fået lov til at tage ind på skolen og hvis jeg ikke måtte det tvivler jeg på at jeg ville blive ved med at komme til timerne. Det er så nemt at blive distraheret og lave alt muligt andet der er lidt 'sjovere' end skole. For mit vedkommende kommer det nok af at jeg synes det er svært at følge med og så lukker jeg lidt ned.

# data[].attributes.body
Ikke rigtig mere. Jeg forsøgte i starten, men det hele bliver mere og mere ligegyldigt og deprimerende. Jeg har ikke rigtig overskuddet længere til at engarere mig ret meget.

# data[].attributes.body
Nogle lærerer er bedre til det end andre. Men uanset hvad så er det så meget værre end fysisk undervisning. Mit mentale helbred var ikke godt inden vi blev sendt hjem, men det er så også kun blevet værreblandt andet pga den stress onlineundervisning giver mig.

# data[].attributes.body
Elev 1.g
Det sværeste har været at skelne mellem fritid og skole. Man opholder sig i det samme hus, hvilket hurtigt bliver meget indelukket og demotiverende.

# data[].attributes.body
Det der motiver mig er nok der her med karakter plus ens fravær. Man vil ikke have at ens karakter skal falde eller at ens fraværprocent stige. Plus man vil ikke være bagud med det faglige.

# data[].attributes.body
Jeg har til dels følt mig motiveret, fordi jeg på samme måde ikke sidder i klassen, hvor jeg personligt har det svært ved at deltage i timerne, så nu hvor det er online føler jeg mig mere motiveret til at deltage. Andre gange har det været ret så demotiverende. Presset er ikke så stort i 1g, men det er virkelig hårdt at skulle sidde foran en skærm og have undervisning hele dagen. Til det er der også lektier, hvilket også er ret nederen at skulle give sig til, når man har brug for en pause fra skærmen.

# data[].attributes.body
Motivationen startede højt synes jeg, fordi det var nyt og spændende. Det er lige før jeg vil sige, at jeg havde mere energi og motivation til at starte med under nedlukningen, end jeg havde inden nedlukningen, fordi vi havde så meget fritid.
Det ændrede sig dog rimelig hurtigt, og dagene smeltede sammen, mens jeg lå i sengen. Den er stadig lav, men tanken om at der ikke er lang tid tilbage på Favrskov, og så at vi kun har de sidste måneder til at ændre vores karaktere, giver en smule ekstra motivation.

# data[].attributes.body
Elev 1.g
Motivation er meget svær at holde gennem hele skole dagen... Især de dage hvor man har fri 15:30..
Undervisninge er meget monoton, så inden timen er begyndt ved man allerede hvad der skal foregå.

# data[].attributes.body
Karaktere og fravær, der er ikke så meget andet motiverende i timerne, selvom lærerne prøver deres bedste

# data[].attributes.body
Ik rigtig, der er altid de samme 5 som siger noget, men engang i mellem bliver der taget nogen andre.

# data[].attributes.body
Jeg synes personligt at det er noget lort, da det på en måde ødelægger den her gymnasium oplevelse. Det dårlige er nok ingen motivation, føler mig bagud, for ikke den samme hjælp og tilsidst man er mindre socialt. Det gode er at du kan sove længere end før, men samtidigt er ens døgnrytme helt smadret, hvilket jo også er dårligt. SÅ i bund og grund synes jeg at online undervisning er dårligt.

# data[].attributes.body
Ikke særlig god. I starten var det fint, det var nyt og en forandring fra hvordan det normalt er. Men så begynder man at savne det sociale og finder ud af at telefonen ikke er særlig langt væk... og så kommer man lidt bagud og får ikke lige indhentet det. Det er svært at holde motivationen oppe selv, men det hjælper hvis man sætter sig to sammen fysisk, fordi så kommer det sociale igen

# data[].attributes.body
Det bliver meget ens det hele. Alle lærere tænker at man har brug for at snakke med nogen og derfor sætter de en i gruppearbejde. ALLESAMMEN. Og når man kommet i grupper af 4-5 personer tager 2 personer styringen, fordi man ikke rigtig kan snakke mere end 2 personer sammen over computeren, for flere bliver forvirrede når der er mange stemmer, for man kan ikke høre hvem der siger hvad osv. De sidste i gruppen bliver passive, så nogle sidder med alt læsset og andre har lænet sig tilbage med telefonen

# data[].attributes.body
Matematik og biotek(biologidelen) ja, for de fag elsker jeg så ser kan selv ikke online undervisningen tage det fra mig.

# data[].attributes.body
Man føler man er kommet bagud med en masse. Så håber man kan må at hente noget i 3. G hvis ik corona lukket lortet ned igen

# data[].attributes.body
Ja, for man har ikke noget håb. Intet at se frem til, ikke nogle sociale arrangementer, som man ser som en del af gymnasiet. Jeg ville hellere have kunstigt åndedræt i form af et håb om at vi kunne mødes med vores venner om en måned, hvorefter vi finder ud af at vi ikke må det alligevel, end slet intet håb om at se sine venner i en overskuelig fremtid. Og det påvirker motivationen i undervisning så meget at der ikke er noget socialt at se frem til.

# data[].attributes.body
Jeg synes det er kedeligt og føles som om man er bagud i timerne

# data[].attributes.body
Jeg synes det er generelt svært online at holde motivationen over skærm og sidde foran den i flere timer nærmest alle hverdage

# data[].attributes.headline
2.g meget lavere end ved normal undervisning

# data[].attributes.subject
2.g meget lavere end ved normal undervisning

# data[].attributes.body
Det er dejligt at sove længe, men man oplever ikke samme store barriere hvis man er træt feks. Nu kan man bare lukke computeren og så kan ingen få fat i en, men hvis man er på skolen vil både de andre elever og lærere konfrontere en. Man kan meget nemmere flygte uden konsekvenser, ud over at mak ikke lærer noget selvfølgelig

# data[].attributes.body
Meget lav, det er svært at finde den samme energi fordi man langsomt segner hen. Ens rutine er forskubbet og personligt bliver jeg træt af at kig på de samme 4 vægge her hjemme, og det er også svært at søge ud ad pågrund af restriktioner og nedlukningen. Kort sagt driver det en til vanvid at sidde hjemme altså ens sociale netværk bliver mindre og kontakten til social livet er slået ittu

# data[].attributes.body
Mit psykiske miljø og min tidligere holdbarhed til at være social er indskrænket super meget, har aldrig før haft problemer med træthed, hovedpine og endda migræne som følge af at komme lidt ud og være sammen med nogle efter at have sat på et indelukket værelse i flere måneder.

# data[].attributes.body
Det kunne sagtens fungere i specielle situationer men på lang sigt er det ubrugeligt, mit engagement i mine timer er halveret... Det nemt at blive fristet af ens hjemmelige omgivelser med telefon, tv ting på ens værelse osv. Altså blive forstyrret af de ting man netop ikke har fysisk på skolen

# data[].attributes.body
Elev 2.g
Det har været en meget demotiverende tid da man ikke kan snakke med sin klasse ordentligt og lære tingene sammen. At møde i skole og tage sig sammen føles ligegyldigt, da man ikke føler at man får noget ud af det i denne tid

# data[].attributes.body
Hvis man i fysisk skole har slvrt ved at forstå et emne som klasse er det let at mærke at klassen ikke forstår emnet i nogle af de naturfaglige fag, og det er let at spørge læreren om spørgsmål inden for emnet da man ved at hele klassen er forvirret. Men med online undervisning er det svært at stille spørgsmål eller sige at man ikke forstår emnet da man ikke har nogen indikation om hvordan resten af klassen har det med emnet

# data[].attributes.body
Hvis man sidder på skolen har man socialiserede pauser fra undervisningen hvor hjemmeskolens pauser består mere i en lur eller at se en YouTube video. Derudover er det også meget lettere bare at gå ud af mødet eller lave noget andet mens man har møde

# data[].attributes.body
2.g elev her.
Jeg føler ikke man har samme mulighed for at deltage i undervisningen med at række hånden op. Jeg kan godt svare på forskellige spørgsmål i den fysiske skole hvor jeg kan se resten af min klasse, men med online undervisning kan jeg ikke få mig selv til at række hånden op og tale til min skærm hvilket bare resulterer i drastiske fald af mine mundtlige karakterer

# data[].attributes.body
Det ødelægger vores fremtid at vi ikke lærer noget i fagene, og at vi så ovenikøbet får dårligere karakterer af ikke at kunne snakke i timerne da man ikke fysisk er på skolen. Kravet med webcam giver mange elever stress under undervisningen og jeg ved at med min erfaring og det min klasse har sagt, bruger eleverne ofte mere koncentration på at kigge på deres eget webcam for at vide hvad de andre kan se end at deltage i undervisningen.
Derudover har mange af mine venner og mig selv haft det virkelig svært med ikke at kunne se andre mennesker og følt at alt er ligemeget. Det føles ofte som om der ingen ende er, og nogle gange kan man ligge i sin seng til sent ud på natten og tænke over hvorfor man overhovedet gider at leve det her liv. Jeg vil hellere i skole og resikere at få Corona og dø af det end at sidde herhjemme hvor jeg får depression og overvejer selvmord i et år

# data[].attributes.body
Min motivation under perioden med onlineundervisning har vekslet en del. I starten oplevede jeg ikke problemer med min motivation for undervisningen, da jeg blev opmærksom på de fordele, der er forbundet med hjemmeundervisning. Herunder tænker jeg på den ro og koncentration, som kan være svær at finde i klasselokalet men lettere via. onlineundervisning.
Men jo flere uger man sider bag skærmen alene der hjemme, jo mere falder motivationen, da man for alvor begynder at mærke behovet for det sociale nærvær, der ellers følger med ens skolegang.

# data[].attributes.body
Den største udfordring har været at forstå/få alt fagligt med fra faget matematik. Det kan være svært at hente hjælp, når det foregår online.
Derudover oplever jeg også, at det mentalt kan være lidt overvældende og udmattende at gå fra at sidde hjemme bag skærmen til at være samlet fysisk med sin klasse (referer her til de enkelte dage hvor vi har været på skolen). Man skal lige pludselig være på socialt på et helt andet niveau, end hvad man i perioden med onlineundervisningen har været vant til.

# data[].attributes.body
Jeg oplever, at det til tider kan være svært at holde motivationen oppe, men det betyder ikke, at jeg ikke får lavet noget, da lærerne ofte stiller krav til os om at aflevere vores arbejde ved modulets slutning.

# data[].attributes.body
Jeg vil helt klart sige, at karakterene har gjort det største arbejde. Det har desuden været en motivation, at deltage i undervisningen, når man har skulle arbejde i gruppe, så man ikke var "den trælse".

# data[].attributes.body
Hvis man kigger overordnet, føler jeg kun, at der har været til mere skade end gavn. Man har haft mindre motivation, der har påvirket ens karaktere, der kan påvirke ens fremtid - ikke så fedt.

# data[].attributes.body
Det der motiverer mig til at deltage engageret i undervisningen, er primært min veninde, da vi altid er sammen i gruppearbejde. Derudover er det dog også mine egne forventninger og ambitioner til mig selv. Har altid været meget opsat på at dygtiggøre mig i skolen og levere fyldetsgørende arbejde til læreren. På den måde bibeholder jeg min motivation i en given grad.

# data[].attributes.body
Det kommer meget an på hvilket fag jeg har. De fag hvor min interesse ikke er den primær drivkraft er også de fag, hvor jeg oftest er mere tilbøjelig til ikke at følge med 100 procent. Dog har jeg dog altid haft blod på tanden mht. at deltage i undervisningen, og dette er fulgt med i onlineundervisningen.