# data[].attributes.body
Genghis Khan a fost un conducător mongol din secolul al XIII-lea, care a fondat Imperiul Mongol și a cucerit o mare parte din Asia. El s-a născut sub numele de Temujin și a fost ales ca șef al tribului său la vârsta de 9 ani. După ce a supraviețuit unei serii de lupte interne și a reușit să-și unească tribul, el a început să-și extindă teritoriul. În 1206, a fost proclamat "Chinggis Khaan" (Genghis Khan), liderul tuturor triburilor mongole. El a condus apoi o serie de campanii militare, cucerind teritorii din China, Asia Centrală și Europa de Est. Genghis Khan a fost un lider dur, dar și inteligent, care a reușit să-și motiveze soldații și să creeze un imperiu vast. El a murit în 1227, dar imperiul pe care l-a creat a continuat să existe și să se extindă sub conducerea urmașilor săi.

# data[].attributes.body
Născut între 1155 și 1167 și i s-a primit numele de Temüjin, el a fost cel mai mare copil al Yesugei, un căpetenie mongol al clanului Borjigin, și al soției sale Hoelun din Olkhonuds.  Yesugei a murit când Temüjin avea opt ani, iar familia sa a fost abandonată de tribul lor în stepa mongolă.  Temüjin și-a creat treptat o mică adeptă și s-a aliat cu Jamukha și Toghrul, alți doi căpetenii mongoli, în campanii împotriva altor triburi.  Datorită naturii neregulate a surselor, această perioadă a vieții lui Temüjin este incertă;  este posibil să fi petrecut timp ca slujitor al dinastiei Jin.  Alianțele cu Jamukha și Toghrul au eșuat complet la începutul secolului al XIII-lea, dar Temüjin a reușit să-i învingă pe amândoi și să pretindă singura conducere a triburilor mongole.  El a adoptat oficial titlul de Genghis Khan la un kurultai în 1206.

Cu triburile pe deplin unite, Genghis a pornit într-o campanie de cucerire.  După ce a vasalisat statul Xia de Vest până în 1211, a invadat apoi dinastia Jin în nordul Chinei, forțându-l pe împăratul Jin să abandoneze jumătatea de nord a regatului său în 1214. Forțele mongole au anexat hanatul Qara Khitai în 1218, permițând să conducă o invazie.  a Imperiului Khwarazmian învecinat în anul următor.  Invadatorii mongoli au răsturnat statul Khwarazmian și au devastat regiunile Transoxaniei și Khorasanului, în timp ce o expediție a pătruns până în Georgia și Rusia din Kiev.  Genghis Khan a murit în 1227 în timp ce asedia rebela Xia de Vest;  al treilea fiu și moștenitor al său Ögedei a urmat la tron ​​doi ani mai târziu.

# data[].attributes.body
Genghis Khan a fost un războinic și conducător mongol care a trăit între 1162 și 1227. El este cel mai bine cunoscut pentru fondarea Imperiului Mongol, care a devenit unul dintre cele mai mari imperii din istorie. Genghis Khan a fost un strateg militar priceput și a condus armata sa să cucerească mare parte din Asia, inclusiv China, Asia Centrală și părți din Europa de Est. De asemenea, a implementat un cod de legi, cunoscut sub numele de Yassa, care a ajutat la guvernarea vastului său imperiu. În ciuda reputației sale brutale, Genghis Khan este, de asemenea, amintit pentru toleranța sa religioasă și pentru promovarea meritocrației în cadrul imperiului său. El a murit în 1227, dar moștenirea sa a continuat prin succesorii săi și prin impactul durabil al Imperiului Mongol asupra istoriei lumii.

# data[].attributes.body
Ginghis Han (Temüügin, Тэмүүжин: Întemeietorul) sau Genghis-Han a fost unul dintre cei mai mari cuceritori din toate timpurile: a cucerit o mare parte din Asia, punând temeliile Imperiului Mongol. Dispunând de o uriașă forță armată, bine organizată și extrem de mobilă, Ginghis și principalii săi comandanți militari au întreprins numeroase războaie de cucerire, încheiate cu importante câștiguri teritoriale: Siberia (1207), China de Nord (1211-1215) și Asia Centrală (1219-1221). A invadat India (1221) și Rusia (1223).

În anul 1206, la 42 ani și după o campanie militară împotriva unor triburi din estul Mongoliei, șeful militar Temüügin devine „mare conducător” (1206-1227) (hagan, „hanul hanilor”), sub numele de Ginghis, al unei populații vorbitoare de dialecte mongole și turcești. Ginghis a unit triburile mongole și a reușit să ocupe cu oștile sale teritorii vaste, spre est, până la Marea Chinei, și spre vest până la Marea Caspică. Pentru administrarea acestui imperiu uriaș, Ginghis Han a emis decretele necesare sub formă de texte de lege. După moartea sa, imperiul a fost împărțit între fiii lui și extins în continuare, timp de două generații, după care marea formațiune statală s-a dezmembrat.

# data[].attributes.body
Genghis Khan, cunoscut și sub numele de Temüjin, a fost fondatorul și primul împărat al Imperiului Mongol, care a devenit cel mai mare imperiu continuu din istorie după moartea sa. El s-a născut în 1162 în ceea ce este acum Mongolia și, la o vârstă fragedă, a fost capturat și înrobit de o trib rivală. După ce a reușit să scape, el a ajuns la putere și a unificat triburile nomade din regiune sub conducerea sa.

Genghis Khan a fost cunoscut pentru geniul său militar, precum și pentru brutalitatea sa față de cei care i s-au opus. El a cucerit o mare parte din Asia Centrală și China, iar imperiul său s-a întins în cele din urmă de la Oceanul Pacific până la Marea Caspică. De asemenea, a stabilit un cod de legi cunoscut sub numele de Yassa, care a contribuit la unificarea imperiului său și la crearea unei simțiri de justiție printre subiecții săi.

În ciuda reputației sale de cuceritor nemilos, Genghis Khan a fost și un lider prevăzător care a încurajat comerțul și schimbul cultural între subiecții săi. El a promovat toleranța religioasă și a permis subiecților săi să practice propriile lor credințe, ceea ce a contribuit la crearea unei simțiri de unitate între popoarele diverse ale imperiului său.

Genghis Khan a murit în 1227, iar imperiul său a fost împărțit între fiii și nepoții săi. În ciuda prăbușirii sale ulterioare, Imperiul Mongol a avut un impact durabil asupra lumii, influențând totul, de la comerț și diplomație până la război și cultură. Genghis Khan rămâne o figură importantă în istoria mongolă și este venerat ca un erou național în Mongolia de astăzi.

Bisoi Stefan

# data[].attributes.body
Ginghis Han (Temüügin, Тэмүүжин: Întemeietorul) sau Genghis-Han[4] a fost unul dintre cei mai mari cuceritori din toate timpurile: a cucerit o mare parte din Asia, punând temeliile Imperiului Mongol. Dispunând de o uriașă forță armată, bine organizată și extrem de mobilă, Ginghis și principalii săi comandanți militari au întreprins numeroase războaie de cucerire, încheiate cu importante câștiguri teritoriale: Siberia (1207), China de Nord (1211-1215) și Asia Centrală (1219-1221). A invadat India (1221) și Rusia (1223).

În anul 1206, la 42 ani și după o campanie militară împotriva unor triburi din estul Mongoliei, șeful militar Temüügin devine „mare conducător” (1206-1227) (hagan, „hanul hanilor”), sub numele de Ginghis, al unei populații vorbitoare de dialecte mongole și turcești. Ginghis a unit triburile mongole și a reușit să ocupe cu oștile sale teritorii vaste, spre est, până la Marea Chinei, și spre vest până la Marea Caspică. Pentru administrarea acestui imperiu uriaș, Ginghis Han a emis decretele necesare sub formă de texte de lege. După moartea sa, imperiul a fost împărțit între fiii lui și extins în continuare, timp de două generații, după care marea formațiune statală s-a dezmembrat.

# data[].attributes.body
Ginghis Han (Temüügin, Тэмүүжин: Întemeietorul) sau Genghis-Han[4] a fost unul dintre cei mai mari cuceritori din toate timpurile: a cucerit o mare parte din Asia, punând temeliile Imperiului Mongol. Dispunând de o uriașă forță armată, bine organizată și extrem de mobilă, Ginghis și principalii săi comandanți militari au întreprins numeroase războaie de cucerire, încheiate cu importante câștiguri teritoriale: Siberia (1207), China de Nord (1211-1215) și Asia Centrală (1219-1221). A invadat India (1221) și Rusia (1223).

În anul 1206, la 42 ani și după o campanie militară împotriva unor triburi din estul Mongoliei, șeful militar Temüügin devine „mare conducător” (1206-1227) (hagan, „hanul hanilor”), sub numele de Ginghis, al unei populații vorbitoare de dialecte mongole și turcești. Ginghis a unit triburile mongole și a reușit să ocupe cu oștile sale teritorii vaste, spre est, până la Marea Chinei, și spre vest până la Marea Caspică. Pentru administrarea acestui imperiu uriaș, Ginghis Han a emis decretele necesare sub formă de texte de lege. După moartea sa, imperiul a fost împărțit între fiii lui și extins în continuare, timp de două generații, după care marea formațiune statală s-a dezmembrat.

Matei Maria & Șutelcă Maria Ioana

# data[].attributes.body
Ginghis Han
Andei Ditu
Genghis-Han[4] a fost unul dintre cei mai mari cuceritori din toate timpurile: a cucerit o mare parte din Asia, punând temeliile Imperiului Mongol. Dispunând de o uriașă forță armată, bine organizată și extrem de mobilă, Ginghis și principalii săi comandanți militari au întreprins numeroase războaie de cucerire, încheiate cu importante câștiguri teritoriale: Siberia (1207), China de Nord (1211-1215) și Asia Centrală (1219-1221). A invadat India (1221) și Rusia (1223).

În anul 1206, la 42 ani și după o campanie militară împotriva unor triburi din estul Mongoliei, șeful militar Temüügin devine „mare conducător” (1206-1227) (hagan, „hanul hanilor”), sub numele de Ginghis, al unei populații vorbitoare de dialecte mongole și turcești. Ginghis a unit triburile mongole și a reușit să ocupe cu oștile sale teritorii vaste, spre est, până la Marea Chinei, și spre vest până la Marea Caspică. Pentru administrarea acestui imperiu uriaș, Ginghis Han a emis decretele necesare sub formă de texte de lege. După moartea sa, imperiul a fost împărțit între fiii lui și extins în continuare, timp de două generații, după care marea formațiune statală s-a dezmembrat.

Viața timpurie
Modificare

Râul Onon
Situația mongolilor
Modificare
Mongolii ocupau partea nord-estică a Mongoliei de astăzi, teritoriu amplasat între râurile Onon (lungime 1.032 km) și Kerulen (lungime 1.254 km). Ambele își au obârșia pe teritoriu rusesc și se varsă în fluviul Amur. Triburile mongole erau alcătuite din păstori, pescari și vânători nomazi din stepele asiatice. Nu se știe dacă aceste triburi aveau noțiunea proprietății private propriu-zise. Însă se deduce faptul că erau organizați într-o orânduire asemănătoare cu a feudalismului timpuriu prin ierarhia militară din cadrul tribului. Marile decizii erau adoptate într-un consiliu militar-aristocratic suprem, o adunare generală, cunoscută sub denumirea „kuriltai” (sau kurultai, pe tătară korîltai). Kuriltaiul alegea și marele han. După legenda mongolă, mongolii se trăgeau dintr-un lup și o ciută (căprioară) care trăiau la izvoarele râului Onon la poalele muntelui sfânt „Burhan Haldun” (aflat la circa 170 km est de Ulan Bator). Temüügin aparținea tribului „Mongghol”, clanul „Borgighin” („mongolii sălbatici”), fiind fiul cel mai mare al șefului de clan Yesüghei bahadur și strănepotul legendarului prinț mongol Kabul han (1130–1150). Acesta din urmă începuse în 1131 unificarea triburilor mongole. Temüügin, care în traducere înseamnă „făurar” sau „de fier”, a continuat această politică și i-a transmis-o fiului său Öghedei (Ogotai, Ugotai).

# data[].attributes.headline
Ginghis Han - Pinteala Lucian ,Clasa a VI-a A

# data[].attributes.subject
Ginghis Han - Pinteala Lucian ,Clasa a VI-a A

# data[].attributes.body
Dispunând de o uriașă forță armată, bine organizată și extrem de mobilă, Ginghis și principalii săi comandanți militari au întreprins numeroase războaie de cucerire, încheiate cu importante câștiguri teritoriale: Siberia (1207), China de Nord (1211-1215) și Asia Centrală (1219-1221). A invadat India (1221) și Rusia (1223).

În anul 1206, la 42 ani și după o campanie militară împotriva unor triburi din estul Mongoliei, șeful militar Temüügin devine „mare conducător” (1206-1227) (hagan, „hanul hanilor”), sub numele de Ginghis, al unei populații vorbitoare de dialecte mongole și turcești. Ginghis a unit triburile mongole și a reușit să ocupe cu oștile sale teritorii vaste, spre est, până la Marea Chinei, și spre vest până la Marea Caspică.

# data[].attributes.body
Ginghis Han (Temüügin, Тэмүүжин: Întemeietorul) sau Genghis-Han[4] a fost unul dintre cei mai mari cuceritori din toate timpurile: a cucerit o mare parte din Asia, punând temeliile Imperiului Mongol. Dispunând de o uriașă forță armată, bine organizată și extrem de mobilă, Ginghis și principalii săi comandanți militari au întreprins numeroase războaie de cucerire, încheiate cu importante câștiguri teritoriale: Siberia (1207), China de Nord (1211-1215) și Asia Centrală (1219-1221). A invadat India (1221) și Rusia (1223).  În anul 1206, la 42 ani și după o campanie militară împotriva unor triburi din estul Mongoliei, șeful militar Temüügin devine „mare conducător” (1206-1227) (hagan, „hanul hanilor”), sub numele de Ginghis, al unei populații vorbitoare de dialecte mongole și turcești. Ginghis a unit triburile mongole și a reușit să ocupe cu oștile sale teritorii vaste, spre est, până la Marea Chinei, și spre vest până la Marea Caspică. Pentru administrarea acestui imperiu uriaș, Ginghis Han a emis decretele necesare sub formă de texte de lege. După moartea sa, imperiul a fost împărțit între fiii lui și extins în continuare, timp de două generații, după care marea formațiune statală s-a dezmembrat.

# data[].attributes.headline
El a fost un luptător care vroia sa cucerrasca toată lumea. Ginghis Han sau Genghis-Han a fost unul dintre cei mai mari cuceritori din toate timpurile: a cucerit o mare parte din Asia, punând temeliile Imperiului Mongol.

# data[].attributes.subject
El a fost un luptător care vroia sa cucerrasca toată lumea. Ginghis Han sau Genghis-Han a fost unul dintre cei mai mari cuceritori din toate timpurile: a cucerit o mare parte din Asia, punând temeliile Imperiului Mongol.

# data[].attributes.body
Dorobanțu Emma