# data[].attributes.body
El Llobregat és un dels principals rius de Catalunya . Neix les fonts del Llobregat , a una altitud de 1.295 m sobre el nivell del mar a Castellar d'en Hug ( Berguedà ) i desemboca al Mar Mediterrani al Prat de Llobregat , a prop de Barcelona . Tota la seva conca és a territori català i recorre les comarques barcelonines de nord a sud. El curs d'aquest riu ha estat molt aprofitat per la població del país per a diversos usos: agrícoles, industrials i de consum, entre d'altres.

El corb marí gros , el bernat pescaire ( Ardea cinerea), el corb marí gros ( Phalacrocorax carbo ), l' ànec collverd ( Anas platyrhynchos ) són aus força fàcils de veure a les ribes del Llobregat durant l'hivern.

Pel que fa als peixos , els més comuns són algunes espècies autòctons com la bagra comuna ( Leuciscus cephalus cephalus ) o la truita comuna ( Salm trutta ssp. fario ) i espècies introduïdes com el barb comú ( Barbus bocagei graellsii ) i la carpa ( Cyprinu carpi ).

Durant els segles xix i xx, a la conca del Llobregat s'hi van instal·lar nombroses indústries que aprofitaven la seva energia i aigua, destacant-ne les anomenades colònies tèxtils.
A la segona meitat del segle xx, l'aigua del riu va patir molta contaminació per part de les indústries i per residus urbans situats al llarg del seu curs. Avui en dia aquests tipus de contaminació estan gairebé solucionats però encara queden alguns punts negres, per exemple els polígons industrials de Terrassa i Rubí que aboquen a la riera de Rubí. Malgrat tot, el Llobregat encara sofreix avui una font peculiar de contaminació pels residus de les mines de potasses de Cardona, Súria i Sallent, que fan que la salinitat a la part baixa del riu sigui força elevada.

# data[].attributes.body
Ca la Gràcia és una masia catalogada per la seva arquitectura gòtica del S.XIV.

– Està al centro del poble de Cabrianes de tan sols 400 habitants.   Situada a la comarca vinícola del Bages (Catalunya Central)
– Gran riquesa en gastronomia i cultura del vi, denominació d'Orígen Pla de Bages.

Ca La Gràcia va ser magatzem de la verema que es recol·lectava a la zona durant diversos segles i encara avui conserva quatre tines, la premsa i altres estris usats a la verema com les portadores, botes de vi… Anteriorment la casa que durant els segles ha estat objecte de diverses reformes va pertànyer al Bisbat de Vic i conserva la porta d'entrada de l'habitació on pernoctava el bisbe en les visites a la zona i diverses llindes i arcs d'estil gòtic.

Olau r e.

# data[].attributes.location_name
Escola Els Pins Zer Bages, Carrer Montserrat, Cabrianes

# data[].attributes.body
L'escola Els Pins de Cabrianes es va començar a construir al 1933 i es va acabar el 1936 . La part antiga està totalment intacta. L'escola del 1936 tenia 2 classes, un jardí i un pati de l'escola també camp de futbol.

El primer mestre amb plaça fixa va ser Joan Saló que ja havia començat en un altre lloc on estava situada abans.El substituí en Rafel Babí , durant uns vint anys va compartí docència amb la senyoreta  De Miguel. El primer era mestra de els nens i la segona era mestra de las nenes.

Pels voltants de 1965 l'escola va començar a baixar de alumnes ja que moltes families van opta per portar els fills a les escoles de Sallent o Manresa.

A causa de la falta d'inscripcions , l'escola va haver de estar tancada uns anys per els voltants de 1972.

Actualment l'escola té una classe per els d'infantil, una per els de 1r, 2n i 3r , una altre per 4r , 5è i 6è , també hi ha una sala on si pot experimentar , una biblioteca , un despatx , una sala de musica , un menjador , una sala de material , el pati i per fer educació física un pavelló .

# data[].attributes.location_name
Carrer Sant Ramon, 12, 08650 Cabrianes, Barcelona, Espanya

# data[].attributes.body
Entre 1904 i 1928 la parròquia de Cabrianes tenia assignat un vicari mestre, que feia classe als nens en una casa al costat de l’església. De les nenes se n’encarregaven les monges del Sagrat Cor. Després de l'any 1928 l’Ajuntament va assumir la instrucció pública i va llogar un mestre i un local, conegut com Ca la Laia. En el 1936 s’inaugura un nou col·legi amb dues classes i una sala per a treballs manuals, amb una estructura que encara es conserva pràcticament sense canvis. Aquest 2004 s'han celebrat els 100 anys de l’escola amb l’edició d’un llibre i una gran festa!!

L'escola actualment forma part de la ZER Moianès Ponent juntament amb, Calders, Monistrol de Calders i Mura. Ara a l'escola tenim una classe per cicle infantil( P3,P4 i P5) després tenim una classe per cicle mitja ( 1R, 2N i 3R) també tenim una classe per cicle superior ( 4RT 5È i 6È). Després tenim el menjador, 3 lavabos un per els professors/es, l'altre per nens i per final el de nenes. I per final tenim la biblioteca, el despatx, el lloc de l'alarma de l'escola, el lloc de neteja i una aula per experimentar.

# data[].attributes.body
Capella dedicada a Sant Antoni de Pàdua. El 1680 ja existia una ermita en aquest lloc. El porxo es va fer al 1818 però les constants crescudes de la riera de Nespres han obligat a reconstruir-ho en diferents èpoques: es va esfondrar el 1962 i es va reconstruir després de la riuada del 1971. A l'interior conserven pintures morals al fresc de l'artista Eladi Duch.

# data[].attributes.location_name
Església de Sant Martí de Mura, Carrer del Sol, Mura

# data[].attributes.body
L'església apareix citada per primera vegada l'any 955 i és fruit de diferents etapes històriques. Conserva elements del segle XI (nau lateral, arcs llombards al lateral), de la reforma del XII (portalada), del segle XV (arcs interiors) i del XVII (campanar).

# data[].attributes.location_name
Escola de Mura Zer El Moianès Ponent, Carrer Antiga Escola, Mura

# data[].attributes.body
Edifici construït al 1923-1925, on fins a finals dels anys 1906 es trobava l'escola de primària. Posteriorment va ser abandonat fins que es va renovar per ubicar el centre d'informació del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac i més endavant va albergar el Consorci per la Promoció Turística de les Valls del Montcau. L'any 2005 es va tornar a instal·lar la nova Escola Vall de Néspola.

# data[].attributes.body
Font al peu de la riera de Nespres i els horts, està canalitzada des del 1799. Els anys 1962 i 1971 van haver importants aiguats que van desbocar la riera i va caldre refer el pont.
Hi ha un poema dedicat a aquesta font:
"Font de l'Era, dolç recés

qui t'ha vist, si ara et veiés,

quin desengany que tindria

car, d'aquell racó tan bell,

acollidor com sols ell

no hi ha ni la fesomia".

# data[].attributes.body
disposa d’un nou tauler que ha doblat l’amplada, passant de 6 metres a 12 per tal que puguin passar dos cotxes a la vegada i, fins i tot, disposar d’una vorera pel pas de vianants i ciclistes.  Un any després de l'inici de les obres, el pont que connecta el nucli de Cabrianes (Sallent) amb el polígon industrial Illa Sud i amb l'eix s'ha acabat.

Des de la tarda del 5 d'octubre, ja es pot circular pel nou pont de Cabrianes.  És una entitat de població del municipi de Sant Fruitós de Bages, a la dreta del Llobregat, al límit amb el terme municipal de Sallent.

# data[].attributes.body
La fabrica cal Berenguer de Cabrianes va ser una petita colònia tèxtil creada per la familia Berenguer l'any 1905. Esta a tocar del riu Llobregat i el costat del pont que dona acces a Cabrianes.  La fabrica cal Berenguer s'ubica al costat d'un riu en aqust cas el Llobregat per aprofitar-ne l'energia, graciès a una turbina que esta a la planta baixa de l'edifici. Per que funcioni la turbina necesita la força de l'aigua del riu. L'energia aconseguida graciès a la turbina la fan servir per les maquines de teixir. Anteriorment la fabrica només era disponible quedarsi a dormir per els treballadors. Actualment  es un bloc de 4 plantes, però una està abandonada. La turbina, el canal i la resclosa encara funcionen pero la fabrica desde fa anys que no esta en funcionament.

# data[].attributes.body
El Centru. Es va construir entre el 1954 i el 1955 en uns terrenys cedits per Antònia Soler i el material necessari es va aconseguir mitjançant donatius de la resta de propietaris del poble.La gent del poble que no havia col·laborat econòmicament exercí de ma d’obra.
Malgrat es va construir per fer cinema i teatre el Centre Parroquial va passar a ser un espai polivalent que s’utilitzava per tot tipus d’actes: recitals, teatre, festes populars i reunions...
Entre els anys 1998 i 2003, Joan Ollé, actual rector de Cabrianes, fa de mitjancer entre el Bisbat i l’Ajuntament perquè arribin a un acord per tal de poder tornar a disposar d’un nova sala per poder-hi fer les activitats del poble.
Les negociacions s’allarguen molt i són dures, perquè no es trobava un punt d’entesa.
Finalment s’assoleix l’acord.
L’Ajuntament de Sallent troba el finançament per iniciar les obres per a la restitució del Centru, del qual Cabrianes ja disposava.

El 8 de juliol del 2003 ensorren el vell edifici i per fi s’inicia la construcció del nou Centru. El que no sabíem era que costaria tant acabar-lo. Cinc anys per ensorrar-lo i cinc anys per construir-lo.

Finalment, el dia 21 de setembre del 2008, s’ inaugura el nou edifici.

# data[].attributes.location_name
Plaça Major, 3-6, 08275 Calders, Barcelona, Espanya

# data[].attributes.body
El municipi de Calders està situat al cantó sud-oest de l’altiplà del Moianès que separa les planes de Vic i del Bages.

Amb una extensió de 33 Km2 formen el seu allargassat terme municipal, a més a més del poble de Calders, els nuclis de població de La Guàrdia, L’Oller, Les Hectàrees, La Colònia Jorba i un bon grapat de masies habitades de llarga tradició històrica.

Es troba travessat de punta a punta (13 Km.) per la carretera de Manresa a Vic, hereva de l’antiga StratA Francisca, seguint en bona part un traçat paral·lel al riu Calders, i d’amplada per la carretera de Sabadell a Prats de Lluçanès.

El punt de màxima altitud s’assoleix en el límit de terme amb Moià, 664 m., mentre que pel cantó del Llobregat l’alçada més baixa és de 260 m. Limita per la banda nord amb els termes d’Artés i una petita part del d’Avinyó; pel cantó de llevant amb Moià; pel sud amb els termes de Monistrol de Calders i Talamanca i per ponent amb Navarcles.
El poble de Calders s’origina al llarg de l’antic camí ral de Manresa a Vic, d’aquí la seva singular forma allargassada. L’any 1686 ja hi ha documentades més de 40 cases edificades a banda i banda d’aquest camí, arribant-se el 1782 fins a les 96. Aquesta situació al costat d’importants i antigues vies de comunicació ha fet de Calders un poble sotragat sovint per les guerres i revoltes del segle XIX.

El castell està documentat a meitats del segle X.

Calders té avui més de 1000 habitants empadronats, però els caps de setmana i els mesos d’estiu pot arribar a doblar, de llarg, la seva població.

# data[].attributes.location_name
Carrer del Sot de la Bruixa, 0 S-N, 08275 Calders, Barcelona, Espanya

# data[].attributes.body
La història de l’escola es remunta, segons el primers documents, al segle XIV. Sembla ser que l’any 1885 ja hi ha evidències d’una escola a la població de Calders. Diversos pobles del voltant de Calders assistien a l’escola de Calders al no tenir escola pròpia.

L’any 1959 es construeix una escola amb el nom ‘Escuelas Nacionales de Niñas de Calders’. Ja per l’any 1978 funcionava una sola aula, degut al tancament de la fàbrica Jorba. L’any següent, el 1979, l’escola passa a dir-se ‘Escuela püblica Niñas de Calders’.

Amb el creixement del nombre d’habitants al poble a l’època dels ’90 es va veure augmentat el nombre d’alumnes i, per tant, també d’aules. Aquest augment va fer necessari construir les conegudes ‘cargoles’ per poder encabir tos els infants. Però la precarietat de les instal·lacions va empènyer a les famílies. El any 2005 es va inaugurar l’escola d’ara.

# data[].attributes.body
L'Aiguabarreig de Cabrianes és el punt on es barregen les aigues del Llobregat i la Gavarresa. L'Aiguabareig és un lloc natural de Cabrianes on, amb l'escola, hi hem anat bastantes vegades. Una vegada vam anar a veure els estrats i les terrases flubials, tambe vam fer una activitat de buscar insectes aqüàtics i vam trobar larves, mol·luscs i restos de cranc vermell. Gràcies a la tranquil·litat de l'Aiguabarreig s'hi poden observar diferents espècies d'ocells típiques d'aquest indret, tant en les èpoques de pas migratori, com en els períodes d'hivernada i nidificació. Els ocells que es poden veure són: els ànecs piulaires, els ànecs roncaides, el bernat pescaire, els blauets i el corb marí gros.

# data[].attributes.location_name
Carrer Montserrat, 15-1, 08650 Cabrianes, Barcelona, Espanya

# data[].attributes.headline
Carrer Montserrat, 15-1, 08650 Cabrianes, Barcelona, Espanya

# data[].attributes.subject
Carrer Montserrat, 15-1, 08650 Cabrianes, Barcelona, Espanya