# data[].attributes.body
Герман Еббінгаус першим серед психологів почав вивчати пам'ять і здатність до навчання за допомогою експериментального методу.

# data[].attributes.body
Г. Еббінгауз займався дослідженнями пам'яті всього два роки, сконцентрувавши свою увагу саме на мнемічних процесах, спрямованих на точне відтворення матеріалу. Його робота увінчалася виходом фундаментальної праці "Про пам'ять" (1885), яка на десятиліття стала провідним виданням у цій галузі.

# data[].attributes.headline
Крива Еббінгауза

# data[].attributes.subject
Крива Еббінгауза

# data[].attributes.body
Як експеримент і за допомогою самодіагностики  Еббінгаус вивчав запам'ятовування безглуздих складів, які складались з двох приголосних і голосної між ними , вивчав 169 переліків  у кожному з яких було по 13 складів, а потім після паузи пробував правильно відтворити серію запам'ятованих складів — тестував себе в інтервалах часу, щоб можна було описати форму кривої забування. Тестування робив через різні проміжки часу — від 21 хвилини до 31 дня. Мало місце забування певної кількості складів. Результати його експерименту показують, що найінтенсивніше забування відбувається відразу після заучування, поступово уповільнюючись.

# data[].attributes.headline
З графіку за кривою 

# data[].attributes.body
З графіку за кривою видно, що через перші двадцять хвилин у пам'яті залишається до 60 % того, що було заучено. Через годину, тільки 45 %, а після одного дня — тільки 34 % з того, що було заучено. Через шість днів після заучування в пам'яті залишається до 23 %; і лише 15 % того, що було вивчено, міцно зберігається.

# data[].attributes.attachment_link.title
700px-Крива_забування_Еббінгауза.svg