# data[].attributes.body
https://videnskab.dk/kultur-samfund/1864-vi-tabte-krigen-pa-undertal-og-overtro

# data[].attributes.body
https://www.dr.dk/levnu/mad/hvad-spiste-laust-og-peter-egentlig-i-felten-i-1864

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Forholdet mellem danske nationalliberale og forbundet af tyske stater havde længe været anstrengt, da krigen i 1864 brød ud. Stærke kræfter i Danmark ønskede det tysksindede hertugdømme Holsten koblet fra den danske Helstat og det dansksindede hertugdømme Slesvig indlemmet i kongeriget. Det Tyske Forbund afviste derimod enhver deling af Slesvig-Holsten. De politiske magthavere i Danmark overvurderede deres manøvrerum og fejllæste den internationale situation, så da konflikten omkring hertugdømmerne udviklede sig til regulær krig, endte det med at koste den danske stat en tredjedel af territoriet. Så ydmygende var nederlaget for staten, at der skulle gå et halvt århundrede, før dem, der havde kæmpet ved fronten, fik kompensation. I mellemtiden var fokus flyttet fra territorial ekspansion til øget produktivitet inden for kongeriget.
Krigen 1864

# data[].attributes.attachment_link.description
Forholdet mellem danske nationalliberale og forbundet af tyske stater havde længe været anstrengt, da krigen i 1864 brød ud. Stærke kræfter i Danmark ønskede det tysksindede hertugdømme Holsten koblet fra den danske Helstat og det dansksindede hertugdømme Slesvig indlemmet i kongeriget.

# data[].attributes.body
her er fakta om krigen se det eller også 🤐

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
* Den 18. april 1864 stod den danske og underlegne hær overfor prøjserne ved Dybbøl nær Sønderborg. Danskerne satsede alt på at holde skansen Dybbøl, efter at den tidligere havde trukket sig tilbage fra sine stillinger ved Dannevirke i Slesvig.

* I forhold til de 40.000 prøjsiske og østrigske soldater var de danske soldater klart i undertal. Nemlig 9000. Danskerne var heller ikke så veluddannede soldater, og de var tilmed også underlegne, hvad krudt og kugler angik.

* Prøjserne havde gravet sig ned i en række skanser og skyttegrave nogle få hundrede meter fra de danske skanser på Dybbøl.

* Klokken 10 angreb prøjserne. Efter korte og brutalt hårde kampe blev danskerne slået tilbage og tabte slaget. Dybbøl-slaget blev begyndelsen til enden.

* De sidste kampe fandt sted på Als i slutningen af juli, og Danmark måtte afstå en tredjedel af sit territorium og en million indbyggere, da den danske grænse blev rykket helt op til Kongeåen syd for Kolding.

* Danmarks tab af soldater i 1864 var på mere end 5500 mand. De kom fra alle egne af landet, og de voldsomme tab prægede mange familier i hele Danmark.

* 1864-slaget var den sidste store krig på dansk grund. Den kom til at forandre Danmark radikalt. Nederlaget trak lange skygger i mange årtier fremover og fik blandt andet markant indflydelse på den danske udenrigspolitik frem mod Nato-medlemskabet i 1949.

* Indtil krigen i 1864 bestod det danske monarki af Kongeriget Danmark samt hertugdømmerne Slesvig, Lauenborg og Holsten.

* Først efter folkeafstemningen i 1920 i kølvandet på Tysklands nederlag i Første Verdenskrig blev det nordlige Slesvig - det nuværende Sønderjylland - efter befolkningens ønske igen indlemmet i Danmark, og den nuværende grænse fastlagt.

# data[].attributes.attachment_link.title
FAKTA: Slaget ved Dybbøl forandrede Danmark

# data[].attributes.attachment_link.description
Den 18. april 1864 stod den danske og underlegne hær overfor prøjserne ved Dybbøl nær Sønderborg. Danskerne satsede alt på at holde skansen Dybbøl, efter at den tidligere havde trukket sig tilbage fra sine stillinger ved Dannevirke i Slesvig. * I forhold til de 40.000 prøjsiske og østrigske soldater var de danske soldater klart i undertal.

# data[].attributes.body
https://videnskab.dk/kultur-samfund/1864-vi-tabte-krigen-pa-undertal-og-overtro

# data[].attributes.attachment_link.description
Baggrunden for krigen i 1864 skal findes i 1800-tallets nationalistiske strømninger, hvor tysk og dansk nationalisme kolliderede i spørgsmålet om hertugdømmet Slesvigs skæbne. Slesvig havde i århundreder hørt under den danske krone, men var samtidig et område, hvor der taltes både dansk og tysk.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Forholdet mellem danske nationalliberale og forbundet af tyske stater havde længe været anstrengt, da krigen i 1864 brød ud. Stærke kræfter i Danmark ønskede det tysksindede hertugdømme Holsten koblet fra den danske Helstat og det dansksindede hertugdømme Slesvig indlemmet i kongeriget. Det Tyske Forbund afviste derimod enhver deling af Slesvig-Holsten. De politiske magthavere i Danmark overvurderede deres manøvrerum og fejllæste den internationale situation, så da konflikten omkring hertugdømmerne udviklede sig til regulær krig, endte det med at koste den danske stat en tredjedel af territoriet. Så ydmygende var nederlaget for staten, at der skulle gå et halvt århundrede, før dem, der havde kæmpet ved fronten, fik kompensation. I mellemtiden var fokus flyttet fra territorial ekspansion til øget produktivitet inden for kongeriget.
Krigen 1864

# data[].attributes.attachment_link.description
Forholdet mellem danske nationalliberale og forbundet af tyske stater havde længe været anstrengt, da krigen i 1864 brød ud. Stærke kræfter i Danmark ønskede det tysksindede hertugdømme Holsten koblet fra den danske Helstat og det dansksindede hertugdømme Slesvig indlemmet i kongeriget.

# data[].attributes.body
http://danmarkshistorien.dk/fileadmin/filer/Billeder/1864-billeder/8_brigades_angreb_ved_Dybboel_1864.jpg

# data[].attributes.body
Her er en side hvor der står datoerne, og små sætninger med tingene der skete.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
30. marts 1863: Den danske regering bekendtgør at man har til hensigt at indlemme Slesvig i Danmark. På daværende tidspunkt er Slesvig et hertugdømme med dansk ledelse, men ikke underlagt den danske grundlov, det skal der nu gøres op med.

15. november 1863: Danmarks første konge efter enevældens ophør, Frederik 7. dør. Samtidig kræver Preussen på vegne af Det Tyske Forbund, at Novemberforfatningen ikke træder i kraft.

18. november 1863: Danmarks nyudnævnte konge, Christian den 9. underskriver den såkaldte Novemberforfatning, selv om han er imod den. Novemberforfatning bryder med fredsaftalerne fra 1851 der var indgået efter treårskrigen hvor i Danmark lover at Slesvig-Holsten vil forblive hertugdømmer i kongeriget, og ikke vil blive underlagt den danske grundlov.

7. december 1863: Det Tyske Forbund er mildest talt ikke begejstret over udviklingen og vedtager at besætte Holsten og Lauenburg.

17. december 1863: Danskerne beslutter at rømme Holsten op til grænsen ved Ejderen og hæren søger samtidigt til Slesvig.

Januar 1864: Den danske hær begynder at tage opstilling ved det store danske forsvarsanlæg, Dannevirke, syd for Slesvig og tiltroen til det ældgamle grænseværk er stor, selvom det er i en elendig forfatning og der er hverken barakker eller anlagt veje i og omkring forsvarsstillingerne.

16. januar 1864: Preussen og Østrig kræver, at Novemberforfatningen bliver annulleret.

31. januar 1864: Feltmarskal von Wrangel overleverer pr. brev en krigserklæring til den danske overgeneral Christian de Meza

1. februar 1864: Preussiske og østrigske soldater går over grænsen til Slesvig ved Ejderen, og Danmark er atter i krig.

4. februar 1864: Den danske overgeneral de Meza inspicerer for første - og eneste - gang de danske stillinger ved Dannevirke.

Om aftenen beslutter den danske overkommando at rømme Dannevirke. Det anslås at fæstningen er alt for svag, og at preusserne og østrigerne let kan krydse de frosne søer og åer i området så de slet ikke behøver kæmpe sig vej gennem Dannevirke.

5. februar 1864: De danske tropper forlader i nattens ly Dannevirke uden fjendens viden og trækker sig tilbage til stillingerne ved Dybbøl, Fredericia og Kolding. Overgeneral Christian de Meza fyres.

6. februar 1864: I forsøget på at nedkæmpe de danske tropper smider en østrigsk brigade smider sin oppakning og indhenter den danske bagtrop ved Sankelmark. Det lykkedes dog danskerne at holde stand.

7. februar 1864: Hæren deles op i tre: 26.000 soldater sendes til Dybbøl, og de resterende knap 14.000 soldater deles op, så nogle tager til Fredericia og andre trækker sig nordpå i Jylland.

18. februar 1864: Kolding besættes af preussiske og østrigske tropper. De møder ingen modstand, da de rykker over grænsen ved Kongeåen.

20. februar 1864: Preusserne har nu samlet 20.000 mand og 1200 ryttere ved Dybbøl og gør sig klar til angreb.

8. marts 1864: Østrigske tropper besætter Vejle og Fredericia.

15. marts 1864: Bombardementet af skanserne ved Dybbøl begynder.

17. marts 1864: Danskere prøver med et modangreb ved Ragebøl, nordvest for Dybbøl, men mislykkedes.

2. april 1864: Dybbøl bombarderes dag og nat.

9. april 1864: Den danske overgeneral Gerlach anmoder indtrængende den danske regering om tilladelse til en tilbagetrækning fra Dybbøl til Als. Regeringen svarer først to dage senere; Stillingen skal holdes for enhver pris.

Se galleri

16. april 1864: Omkring 40.000 preussiske soldater gør sig klar til at storme Dybbøl.

18. april 1864: Preusserne indleder et massivt bombardement af Dybbøl fra klokken 04 om natten, til klokken 10, hvor et øjebliks stilhed afløses af stormen på skanse 1-6. i alt affyres der næsten 8000 granater i løbet af det 6 timer lange bombardement.

Kl 10: Angrebet kommer på Dybbøl kommer i i tre bølger: Først angriber 10.000, siden kommer en anden bølge på yderligere 10.000 mand og til sidst en tredje i reserve på 20.000. mand.

10.03: Skanse 3 falder som den første. 10.05: Skanse 5 falder. 10.06: Skanse 1 falder. 10.10: Skanse 2 falder. 10.13: Skanse 4 falder.10.30: Et modangreb med cirka 3000 mand iværksættes for at undgå en omringning af den nordlige forsvarslinie, men det mislykkedes.

10.30: Skanse 6 falder. 10.30: Skanse 7 falder. 12.00: Det lykkedes danske soldater at få frosset en front fra Sney til Brunhoved, og de sikrer dermed muligheden for tilbagetrækningen, samtidig ødelægger danskerne den nordlige pontonbro til Als. Samtidigt sættes flere modangreb ind for at dække tilbagetrækningen. Det sidste forsøg ender med, at de danske soldater overgiver sig. De danske kanoner på Als begynder at beskyde preusserne og får dermed taget en del af det voldsomme pres på de flygtende danske soldater.

14.00: De sidste danske soldater er nu i sikkerhed på Als.

19. april 1864: Der indgås våbenhvile fra kl 12-19 så de sårede kan reddes og de døde kan begraves. Mange danskere begraves i massegrave Dybbøl Banke. I alt mistede 379 danske soldater ifølge de officielle tal livet.

20. april 1864: Fredsforhandlinger indledes i London.

21. april 1864: Preusserne fejrer sejren med en stor sejrsparade mellem Gråsten og Adsbøl foran kong Wilhelm. Det anslås at 20.000 mand marcherer forbi kongen.

26. april 1864: Fredericia rømmes af de danske styrker og østrigske soldater rykker ind i byen.

25. juni 1864: Fredsforhandlingerne i London, den såkaldte Londonkonference, afsluttes uden resultat. Preusserne og østrigerne trækker alle tilbud om en deling af Slesvig tilbage efter at den danske regering hårdnakket har afvist samtlige tilbud om en deling af Slesvig.

29. juni 1864: Preussiske tropper sættes i ly af mørket i land på Als klokken 2 om natten. Besætningen på det danske krigsskib Rolf Krake opdager dog manøvren og får sænket flere preussiske landgangsbåde, men vender derefter om for at deltage i evakueringen af de danske tropper på Als.

Der opstår hårde kampe på Als, men ved middagstid er de fleste danske soldater i sikkerhed på Kegnæs. Dog er der nord for Kongeåen mindre kampe mellem danskere og østrigere.

1. juli 1864: De sidste danske tropper forlader Als.

3. juli 1864: De sidste regulære træfninger finder sted ved Lundby hvor danske tropper foretager en offensiv aktion mod tyske stillinger I Lundby.

22 danske soldater dør på slagmarken og yderligere 76 såres eller tages til fange.

20. juli 1864: Danmark beder om våbenhvile.

30. oktober 1864: Efter lange forhandlinger tilslutter Danmark sig en fredstraktat, der betyder at Danmark reelt mister både Slesvig og Holsten og den dansk preusiske grænse trækkes ved Kongeåen, lige syd for Kolding. I alt er Danmark reduceret med 33 procent og knap en million mennesker. Danmark er blevet en miniput stat og er reelt sat uden for indflydelse i Europa.

15 juni 1920: En folkeafstemning bringer Nordslesvig (Sønderjylland) tilbage til Danmark og grænsen til Tyskland bliver flyttet ned til, hvor den ligger i dag.

# data[].attributes.attachment_link.description
30. marts 1863: Den danske regering bekendtgør at man har til hensigt at indlemme Slesvig i Danmark. På daværende tidspunkt er Slesvig et hertugdømme med dansk ledelse, men ikke underlagt den danske grundlov, det skal der nu gøres op med. 15. november 1863: Danmarks første konge efter enevældens ophør, Frederik 7.

# data[].attributes.body
http://danmarkshistorien.dk/leksikon-og-kilder/vis/materiale/krigen-i-1864/ 1864

# data[].attributes.body
hvis du er dum så gå her ind for at lære noget https://faktalink.dk/titelliste/krigen-i-1864 og det her https://www.dr.dk/skole/historie/1864

# data[].attributes.body
lille trailer om hvad der skete
krigen 1864

# data[].attributes.body
her kan i finde infomation om våben

# data[].attributes.body
https://faktalink.dk/titelliste/krigen-i-1864#anchor2076 her er der noget om det  danske nationalliberale

# data[].attributes.body
I 2014 var det 150 år siden, at Danmark tabte krigen i 1864.  Det Tyske Forbund protesterede mod planerne om at skille Slesvig og Holsten fra hinanden – den danske konge Christian 1. havde i 1460 skrevet under på, at hertugdømmerne skulle forblive udelt – og hermed var der lagt op til konflikt.

# data[].attributes.body
http://danmarkshistorien.dk/temaer/krigen-i-1864/ her er lidt historie om krigen 😎

# data[].attributes.body
her er de officielle danske tal:
1500 døde
3400 sårede
1900 savnede
8300 fanger

# data[].attributes.body
Fakta

Stormen på Dybbøl:

De preussiske soldater:
Ca. 37.000

De danske soldater:
Ca. 11.000

Døde, sårede eller tilfangetagne danskere:
4.834

Døde, sårede eller savnede preussere:
1.201

frederik den 7. christian den 9.

noget om krigen:

Forholdet mellem danske nationalliberale og forbundet af tyske stater havde længe været anstrengt, da krigen i 1864 brød ud. Stærke kræfter i Danmark ønskede det tysksindede hertugdømme Holsten koblet fra den danske Helstat og det dansksindede hertugdømme Slesvig indlemmet i kongeriget. Det Tyske Forbund afviste derimod enhver deling af Slesvig-Holsten. De politiske magthavere i Danmark overvurderede deres manøvrerum og fejllæste den internationale situation, så da konflikten omkring hertugdømmerne udviklede sig til regulær krig, endte det med at koste den danske stat en tredjedel af territoriet. Så ydmygende var nederlaget for staten, at der skulle gå et halvt århundrede, før dem, der havde kæmpet ved fronten, fik kompensation. I mellemtiden var fokus flyttet fra territorial ekspansion til øget produktivitet inden for kongeriget.
her kan i se datoen da krigen begyndte:  1. februar - 20. juli 1864

her er et link om fakta til krigen i 1864: https://faktalink.dk/titelliste/krigen-i-1864

# data[].attributes.body
http://danmarkshistorien.dk/leksikon-og-kilder/vis/materiale/krigen-i-1864/ her er lidt mere

# data[].attributes.body
Her er et kort, hvor der findes information om tidslinjien, og  stedet krigen var.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. februar 1864, for 150 år siden, trådte preussiske og østrigske tropper ind over grænsen til hertugdømmet Slesvig, som dengang tilhørte det danske kongerige.

Det blev en krig, hvor Danmark tabte hertugdømmerne Lauenborg, Holsten og Slesvig til Tyskland. Det betød, at Danmark mistede en tredjedel af sit areal og to femtedele af sin befolkning.

Men hvorfor gik vi overhovedet i krig med to stormagter som Preussien og Østrig? Og kunne vi have klaret os bedre?

"Vi gik i krig, fordi det på tidspunktet var umuligt at forestille sig en deling af Slesvig hos folket, politikerne og kongen. Vi kunne nok ikke have vundet, men vi begik en masse fejl, som måske kunne have været undgået," siger Jens Ole Christensen, der er ph.d. i historie og museumsinspektør på Tøjhusmuseet i København. Han har sammen med Inge Adriansen, der er adjungeret professor i kulturhistorie på SDU og museumsinspektør ved Sønderborg Slot, netop skrevet bogen '1864: Anden Slesvigske Krig'.

Danevirke var myternes højborg

Danskernes første fejl var at investere rigtig mange ressourcer i forsvaret ved Danevirke, eller Dannevirke som det ofte refereres til, og som var en stor forsvarsvold, som var blevet benyttet i vikingetiden.

"Det var i 1800-tallet, at danskerne opdagede deres oldnordiske fortid. Det var her, man opdagede vikingetiden, og myterne omkring Danevirke fik stor værdi. Måske for stor værdi," siger Jens Ole Christensen.

Ifølge myterne var Danevirke et uindtageligt forsvarsværk, som i vikingetiden havde beskyttet danskerne mod en tysk konge (se sidehistorie). Danevirke fungerede dog ikke lige så godt i krigen i 1864. Her viste Danevirke sig at have større symbolsk betydning, end den havde militære fordele.

"Danevirke ligger i Sydslesvig ved den smalleste overgang til den jyske halvø. På den ene side er floden Slien, og på den anden ligger store vådområder. I plusgrader ville vådområderne kunne udnyttes, fordi forsvarsværket kunne åbne op for sluser, der kunne oversvømme vådområderne og gøre dem nærmest uigennemtrængelige. Desværre var februar historisk kold i 1864, og da vandet frøs, kunne de tyske tropper trænge igennem," siger Jens Ole Christensen.

For risikabelt at bruge hertugdømmernes soldater

Danevirke blev aldrig det uindtagelige forsvarsværk, som det var i myterne. Det danske militær kom sent i gang med forberedelserne, og da man ikke stolede på de tysksindede enheder i Lauenborg og Holsten, valgte man ikke at mobilisere styrkerne, men anvendte i stedet ældre danske reserver.

"Et stort antal soldater fra hertugdømmerne følte ikke samhørighed med den danske stat, og selv dem fra Slesvig placerede man længere oppe i Jylland for at undgå problemer," siger Inge Adriansen.

Hæren nåede derfor heller ikke at få den størrelse, som et frontalforsvar krævede. Det gjorde forsvaret svagt både i centrum og på fløjene, og der var ingen reserver. Frosten gjorde vådområderne lettere at forcere for de tyske tropper. Derfor skulle hæren spredes over et langt større område for at virke som frontalforsvar.

"Om sommeren skulle et frontalforsvar kun dække omkring 8-10 kilometer, men når vådområderne og den lange fjord Slien var frosset til, blev soldaterne nødt til at spredes tyndere ud over et langt større areal," siger Inge Adriansen.

Burde have satset mere på Dybbøl

Danmark havde ikke regnet med, at krigen ville starte før om sommeren, og det gik hårdt ud over Danevirke-stillingen.

"Når vådområderne er frosset til, bør man slet ikke bruge Danevirke som forsvar, og jeg mener selv, at man burde have prioriteret flankeforsvaret ved Dybbøl og Fredericia højere," siger Inge Adriansen.

Dybbøl-fæstningen fik nemlig kun cirka 15 procent af de midler, som der var blevet vurderet nødvendige for et optimalt forsvar.

Samtidig var der ikke huse nok til at indkvartere soldaterne ved Danevirke, og flere måtte overnatte under åben himmel i den kolde vinter.

"Efter enevælden blev erstattet af en grundlov i 1849, var der ikke længere en overordnet militær planlægning. Der var et krigsministerium og et marineministerium, men der var en mangel på kommunikation imellem dem. Det var ikke klart, hvem der havde ansvar for hvad, og det forsinkede forberedelserne til krigen i 1864," siger Jens Ole Christensen.

General meldte ikke om retræte

Trods alle forhindringerne valgte general De Meza, der var øverstkommanderende for den danske hær, ikke at forberede Krigsministeriet og regeringen på en mulig opgivelse af Danevirke uden kamp.

Tre dage efter preusserne og østrigerne trådte over grænsen, den 4. februar, blev det besluttet, at Danevirke skulle rømmes. Efter rømningen af Danevirke blev General De Meza fyret af krigsministeren.

"General De Meza havde på dette tidspunkt ikke andre muligheder end retræte, og jeg er ikke i tvivl om, at han reddede mange liv på selve dagen, men havde han meldt sine planer klart ud noget tidligere, så er det ikke sikkert, at han var blevet fyret," siger Jens Ole Christensen.

General De Meza var selv medlem af den kommission, som havde foreslået at bruge Danevirke som forsvar, og det var på hans opfordring, at frontalforsvaret blev opprioriteret.

Mænd mod overmodige drenge

Danmark var et lille land i forhold til både Preussien og Østrig, der begge var stormagter. De havde både flere soldater og bedre artilleri, og ifølge Jens Ole Christensen havde vi i virkeligheden ikke nogen chance for at vinde krigen.

"Der har nok været mange, som har vidst, at vi ikke ville vinde krigen, men Danmark var inde i en periode, hvor man overvurderede sig selv. Opdagelsen af vikingetiden skabte en stolt nationalfølelse, og få år tidligere havde man vundet 1. Slesvigske Krig, så der har nok også været en del, der troede på sejr," siger han.

Danskernes bedste chance var at trække krigen i langdrag og håbe på, at England eller Rusland ville gribe ind. De var nemlig ikke interesserede i, at Preussen udvidede sit territorium, men også her havde danskernes måske overvurderet deres muligheder.

"Selvom England og Rusland ikke var interesserede i, at Preussen rykkede frem, så havde en plet som Slesvig altså ikke betydning nok til, at de ville rykke ind i krigen," siger Jens Ole Christensen.

Ved London-konferencen fra 20. april 1864 og to måneder frem blev det foreslået at dele Slesvig på forskellig vis, til sidst også med næsten samme grænse, som man senere fik i 1920. Men dengang var det utænkeligt for kongen og de ledende danske politikere at afstå mere end den allersydligste del af Slesvig, så forhandlingerne brød sammen, og krigen fortsatte.

Rusland og England rykkede aldrig ind, og Danmark endte med at miste ikke bare Lauenborg og Holsten, men også hele Slesvig.

# data[].attributes.attachment_link.title
1864: Vi tabte krigen på undertal og overtro

# data[].attributes.attachment_link.description
1. februar 1864, for 150 år siden, trådte preussiske og østrigske tropper ind over grænsen til hertugdømmet Slesvig, som dengang tilhørte det danske kongerige. Det blev en krig, hvor Danmark tabte hertugdømmerne Lauenborg, Holsten og Slesvig til Tyskland. Det betød, at Danmark mistede en tredjedel af sit areal og to femtedele af sin befolkning.

# data[].attributes.body
https://www.dr.dk/skole/historie/mere-om-1864 noget om dybbøl