# data[].attributes.headline
Тема: М.В.Гоголь. "Ніч перед Різдвом". Народні традиції і звичаї у творі. Тема кохання в повісті. Образи Оксани і Вакули. Роль фантастики. Різдвяні символи. Елементи казки.

# data[].attributes.subject
Тема: М.В.Гоголь. "Ніч перед Різдвом". Народні традиції і звичаї у творі. Тема кохання в повісті. Образи Оксани і Вакули. Роль фантастики. Різдвяні символи. Елементи казки.

# data[].attributes.headline
М. В. Гоголь

# data[].attributes.subject
М. В. Гоголь

# data[].attributes.body
1809-1852

# data[].attributes.headline
Дорогі діти! Продовжуючи світлу тему Різдва, сьогодні ми з Вами вирушаємо до українського села Диканьки, де творяться дива, де зірки та місяць надзвичайно яскраво світять на різдвяному небі. Сьогодні на нас чекає зустріч з письменником, чия творчість є гордістю світової літератури- з Миколою Васильовичем Гоголем.

# data[].attributes.subject
Дорогі діти! Продовжуючи світлу тему Різдва, сьогодні ми з Вами вирушаємо до українського села Диканьки, де творяться дива, де зірки та місяць надзвичайно яскраво світять на різдвяному небі. Сьогодні на нас чекає зустріч з письменником, чия творчість є гордістю світової літератури- з Миколою Васильовичем Гоголем.

# data[].attributes.headline
Ми маємо розпочати роботу над змістом повісті. Наше завдання- з'ясувати, яку мету ставив автор, створюючи повість, яке місце героїв у цьому світі, яке смислове навантаження несе національний колорит у творі для розкриття  авторського задуму.

# data[].attributes.subject
Ми маємо розпочати роботу над змістом повісті. Наше завдання- з'ясувати, яку мету ставив автор, створюючи повість, яке місце героїв у цьому світі, яке смислове навантаження несе національний колорит у творі для розкриття  авторського задуму.

# data[].attributes.headline
Крок 1.Ознайомтесь з біографією письменника.

# data[].attributes.subject
Крок 1.Ознайомтесь з біографією письменника.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
М.В.Гоголь народився 20 березня 1804 року в с.Великі Сорочинці, Полтавської губернії. Його батько писав п'єси, ставив театральні спектаклі. В дитинстві М.Гоголь багато читав художніх книжок, що сформувало літературні смаки майбутнього письменника. Дальше М.Гоголь навчався в полтавському училищі та "Гімназії вищих наук" в Ніжині, в якій він вчився з 1821 по 1828 рік. Серед його наставників був професор Н.І.Білоусов, що під його керівництвом М.Гоголь брав активну участь в випуску рукописного журналу "Північна зоря". В цей час М.Гоголь створює першу свою поему "Ганц Кюхельгатен". Успіху поема не мала.

В 1829 р. М.В.Гоголь закінчує гімназію і переїздить в Петербург. Надалі продовжує писати: повість "Балаврюк або ніч перед Івана Купала...". На протязі початку літературної творчості М.Гоголь знайомиться з Жуковським, Дельвігом і головне з Олександром Пушкіним. Дружба з О.Пушкіним стала щастям для М.Гоголя. Геній благословив генія.

Гоголівські "Вечори на хуторі поблизу Диканьки" перекликаються по духу з Пушкінськими "Русланом і Людмилою". В ньому - свято народного духу. А згадаємо як починається "Майська ніч..." -
"Чи знаєте ви українську ніч? О, ви не знаєте української ночі! Вдивіться в неї".
Уже півтора століття читачі любуються персонажами "Сорочинського ярмарку". В цей час М.В.Гоголь - викладач одної із кафедр Петербурзького університету - повен літературних задумів.

В 1835 р. буди надруковані його дві книги - "Миргород" і "Арабески".

Ідеал художника виражається в повісті "Тарас Бульба", в повісті, де оспівана духовна висота особистості і народу, що прагне національної і соціальної свободи.

В 1842 році світ познайомився з третім томом зібраних творів М.Гоголя - циклом петербурзьких повістей. Одну за одною створює М.Гоголь свої п'єси і повісті: "Каяття", "Ніс", "Старосвітські поміщики", "Шинель". Але ці твори не вичерпують художній спадок М.В.Гоголя. Він автор геніальної комедії "Ревізор" та монументальної епопеї "Мертві душі". Створення цих творів є істинний подвиг письменника. Вони створили цілу епоху в художньому пізнанні життя.

Психологічна глибина, створених в них реалістичних типів, естетична неповторність гоголівських творів, історичний оптимізм письменника відносно майбутнього Росії, - все це є великим вкладом в духовне життя народу.

Цими шедеврами мистецтва Гоголь увійшов в світову літературу, і його ім'я стало в один ряд з такими іменами, як Сервантес, Мольєр, Шекспір, Гете, Бальзак, Діккенс і т.д.

Помер М.В.Гоголь в 1852 р.

В усьому світі зараз надзвичайно широкий інтерес до творчості М.В.Гоголя. Виходять з друку його книги, ставлять на сцені його п'єси, знімають кінофільми за мотивами його творів.

В неповторному єдинстві комічного і трагічного був виражений гуманістичний пафос Гоголя. Відкривши світу "всю Русь" перш за все її смішні і трагічні, драматичні сторони, - Гоголь створив книги, що є оригінальним відкриттям в художній літературі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Гоголь Микола - Біографія | OnlyArt

# data[].attributes.attachment_link.description
separator headline="h2" title="Біографія Миколи Гоголя"] М.В.Гоголь народився 20 березня 1804 року в с.Великі Сорочинці, Полтавської губернії. Його батько писав п'єси, ставив театральні спектаклі. В дитинстві М.Гоголь багато читав художніх книжок, що сформувало літературні смаки майбутнього письменника.

# data[].attributes.headline
Крок 2. З'ясування особливостей композиції та жанру збірки.

# data[].attributes.subject
Крок 2. З'ясування особливостей композиції та жанру збірки.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
✅ Цикл повістей Миколи Васильовича Гоголя "Вечори на хуторі біля Диканьки" представляє збірник унікальних творів, наповнених народними повір'ями, казковими подіями і фантастичними історіями.

Короткий аналіз

Перед прочитанням даного аналізу рекомендуємо ознайомитися з самим твором Ніч перед Різдвом.

Рік написання - 1829-1832 роки.

Історія створення - До написання "Вечорів на хуторі біля Диканьки" Гоголь був змушений вдатися через важке фінансове становище. Перший том циклу був виданий в 1831 році, а другий - через рік. Твори Гоголя відразу ж набули неабиякої популярності.

Тема - Щира віра в те, що добро завжди перемагає зло.

Композиція - Цикл складається з двох томів, кожен з яких включає по 4 повісті. В основі композиції лежить протидія добра і зла, і все художні засоби, які використовуються автором, покликані максимально це підкреслити.

Жанр - Повість.

Напрямок - Романтизм.

Історія створення

Під час свого перебування в Санкт-Петербурзі Гоголь служив в Департаменті державного господарства. Однак грошей катастрофічно не вистачало, і молодий чоловік був змушений підробляти письменництвом.

Помітивши підвищений інтерес передової пітерської публіки до народних тем, Гоголь вирішив написати кілька повістей про українське село. Зі збором необхідного матеріалу йому допомагали мати і сестри, що надсилають детальні описи звичаїв, обрядів, побуту та нарядів різношерстої сільської публіки.

У 1831 році Микола Васильович віддав свої перші повісті в друкарню на Великій Морській, і у вересні того ж року книга виявилася на прилавках пітерських книжкових крамниць. Гоголь дуже переживав через можливу критики на свою адресу. Однак успіх молодого автора був приголомшливим - його твори читалися легко, весело, на одному диханні, вигідно відрізняючись іскрометним гумором, невимушеністю і народним колоритом.

Натхненний першим успіхом, Гоголь, не зволікаючи, приступив до роботи над другим томом. У лютому 1832 року Миколу Васильович був запрошений на обід до великого видавцевя і книгопродавця, де мав щастя познайомитися з Олександром Пушкіним. Великий поет дуже тепло відгукнувся про творчість молодого письменника, чим невимовно надихнув його. Через місяць Гоголь закінчив свою роботу над другим томом своїх дивовижних "Вечорів на хуторі біля Диканьки".

Центральна тема, яка об'єднує всі повісті циклу "Вечори на хуторі біля Диканьки" - незмінне торжество добра над злом.

На прикладі своїх героїв Гоголь показує, що гроші далеко не завжди є синонімом щастя, земні пристрасті роблять з людини заручником темних сил, а чеснота і щира віра завжди врятують навіть в самій складній життєвій ситуації.

Основна думка твору досить проста і зрозуміла - все таємне, так чи інакше, стає явним, а за скоєне зло незмінно прийде розплата. При цьому автор не засуджує героїв, чий сенс життя полягає в потуранні своїм ницим пристрастям, оскільки всі вони вже покарані по заслугах і висміяні.

Саме гумор допомагає автору в легкій і ненав'язливій формі донести до читача прописну істину - жити потрібно по совісті, в любові і співчуття до ближніх, і тоді ніяка темна сила не заподіє шкоди, а чортівня пройде стороною.

Композиція

Проводячи в "Вечорах на хуторі біля Диканьки" аналіз творів, слід зазначити, що всі повісті побудовані на контрасті: в них самим гармонійним чином переплетені радість і нестримні веселощі з трагізмом і сумом.

Повісті служать своєрідною ареною для боротьби добра і зла, християнського початку і бісівського виродка. Максимальна контрастність досягається завдяки фантастичним сценками, народними легендами і переказами, якими так багаті гоголівські повісті.

Цикл "Вечори на хуторі біля Диканьки" складається з двох томів, кожен з яких містить по 4 повісті. Оповідачем є вигаданий персонаж - видавець Рудий Панько, який у своєрідній манері вводить читача в самобутній і неймовірно колоритний світ українського села.

Всі твори, які увійшли в цикл "Вечорів на хуторі біля Диканьки", написані в жанрі повісті та напрямку романтизму. Гоголем не випадково була обрана поетична проза - завдяки їй все повісті придбали дивовижну мелодійність, ліричність. Вони читаються на одному диханні, ніби легке і витончене віршований твір.

Поряд з високим поетичним стилем і романтичними елементами, Гоголь щедро "здобрив" всі твори циклу живої розмовною промовою. Це анітрохи не зіпсувало їх, навпаки, додало неповторний колорит і народний характер.

# data[].attributes.attachment_link.title
✅Аналіз "Вечори на хуторі біля Диканьки" Гоголь

# data[].attributes.attachment_link.description
✅ Цикл повістей Миколи Васильовича Гоголя "Вечори на хуторі біля Диканьки" представляє збірник унікальних творів, наповнених народними повір'ями, казковими подіями і фантастичними історіями. Перед прочитанням даного аналізу рекомендуємо ознайомитися з самим твором Ніч перед Різдвом. Рік написання - 1829-1832 роки. Історія створення - До написання "Вечорів на хуторі біля Диканьки" Гоголь був змушений вдатися через важке фінансове становище.

# data[].attributes.headline
Крок 3. Прочитайте в чому полягають особливості художнього часопростору у повісті. Художній час нерозривно пов'язаний із художнім простором, адже автор пише не просто про Україну, про село Диканьку, а про місце, де оживають старовинні обряди та дива різдвяної ночі.

# data[].attributes.subject
Крок 3. Прочитайте в чому полягають особливості художнього часопростору у повісті. Художній час нерозривно пов'язаний із художнім простором, адже автор пише не просто про Україну, про село Диканьку, а про місце, де оживають старовинні обряди та дива різдвяної ночі.

# data[].attributes.headline
Крок 4. Давайте подивимось виставу та поміркуємо

# data[].attributes.subject
Крок 4. Давайте подивимось виставу та поміркуємо

# data[].attributes.body
- які епізоди були найяскравішими для Вас?
- хто з героїв Вам сподобався?
- хто видався комічним?

# data[].attributes.attachment_link.title
Вистава «Вечори на хуторі поблизу Диканьки, або Ніч перед Різдвом» м.Гуляйполе 26 листопада 2017р.

# data[].attributes.headline
Крок 5. Занурення у текст. Прочитайте перший абзац повісті та виконайте завданняна стор. 112 (1-3).

# data[].attributes.subject
Крок 5. Занурення у текст. Прочитайте перший абзац повісті та виконайте завданняна стор. 112 (1-3).

# data[].attributes.headline
Крок 6. Поміркуйте! Що повідомляє автор про Вакулу? Які риси характеру вважає важливими для своєї розповіді?

# data[].attributes.subject
Крок 6. Поміркуйте! Що повідомляє автор про Вакулу? Які риси характеру вважає важливими для своєї розповіді?

# data[].attributes.headline
Крок 7.Автор створює привабливий образ справжнього українського парубка, наділяє його християнськими чеснотами. Прочитайте!

# data[].attributes.subject
Крок 7.Автор створює привабливий образ справжнього українського парубка, наділяє його християнськими чеснотами. Прочитайте!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вакула - молодий сільський коваль, головний герой повісті Гоголя. Крім того, що він відмінний майстер своєї справи, він ще й знатний на всю округу художник (малював картини на релігійні теми і образу святих).

Цей парубок може бути одночасно і веселим і відповідальним, ніжним і сильним, дуже господарським і легким на підйом. Він з самого дитинства є помічником своєї матері у веденні господарства, його всі поважають в селі, так як він цього заслуговує. На церковній стіні Вакула зобразив святого Петра в день Страшного суду. Святий, з ключами в руках, виганяв з пекла злого духа, і "переляканий чорт кидався на всі боки, передчуваючи свою погибель, а ув'язнені перш грішники били й ганяли його батогами, полінувалася ...". Саме за цю картину Вакула потрапив в немилість до біса, який протягом всієї повісті намагається помститися молодому ковалеві.

Вакула дуже любить Оксану - найкрасивішу і, напевно, тому примхливу дівчину в Диканьці. Але Оксана погоджується вийти за Вакулу заміж тільки після того, як він принесе їй царицині черевички.

Спочатку коваль хоче втопитися, але потім вирішує запитати поради у місцевого чаклуна Пацюка, який все знає. Той йому пропонує звернутися до самого чорта, тим більше, що він його в мішку носить. Виявилося, що Вакула, взявши з дому мішок, як йому здавалося, зі сміттям, носив чорта, який заходив до його матері відьмі Солохи, та в ньому і сховався. Коваль швидко осідлав чорта, який відвозить його в Петербург, де він випрошує у імператриці черевики.

У відсутність Вакули Оксана розуміє, наскільки дорогий їй коваль. Їй не потрібні навіть черевички цариці. Але сміливий Вакула вже дістав їх - і щастя молодих безмежне.

Завдяки таким рисам, як вроджена скромність і простота, йому вдалося зачарувати саму імператрицю в Петербурзі. Вона чує прохання молодої людини і віддає йому свої черевички, щоб допомогти Вакулі виконати завдання, яке дала йому Оксана. Завдяки своїй винахідливості і рішучості він все ж догодив своїй примхливій і легковажній дівчині. Всі ці достоїнства оцінила Оксана.

Коли автор створював цього героя-Вакулу, то нагородив його чесністю, завзятістю, працьовитістю і вірністю. Таким чином, Гоголь хотів пояснити читачам, що люди з такими якостями характеру завжди з честю можуть перемагати зло.

Риси характеру: працьовитий, талановитий, сильний, добрий, сміливий, вірний.

Вакула не просто порядний та чесний хлопець, він той, хто бореться з нечистою силою, зі злом. Автор наголошує, що Вакула є душею Диканьки, й тому саме в церкві на велике свято Різдва його відсутність така помітна.

"Ніч перед Різдвом" цитатна характеристика Вакули
Коваль Вакула був сильний та гарний

"силач і хлопець хоч куди"

"із уст простодушного коваля, якого в його запорозькому убранні можна було вважати за справжнього красеня, незважаючи на смагляве лице."

Умів красиво малювати

"На дозвіллі коваль малював і вславився як найкращий живописець на всю околицю."

"Всі миски, з яких диканські козаки сьорбали борщ, були розмальовані ковалем. Коваль був богобоязлива людина й малював часто образи святих"

"Але тріумфом його майстерності була одна картина, намальована на церковній стіні у правому притворі, на якій зобразив він святого Петра в день страшного суду з ключами в руках, як той виганяв з пекла нечисту силу"

"це той коваль, що малює знаменито. Здоров, земляче! Чого тебе бог приніс?"

Був віруючою людиною

"Коваль був богобоязлива людина"

"коваль надто побожний, щоб зважитися занапастити свою душу. "

"він додержав церковного покаяння і пофарбував задарма увесь лівий крилас зеленою фарбою з червоними квітками."

Був хоробрим, рішучим і впертим

Один тільки коваль був упертий і не кидав свого залицяння, дарма, що й з ним поводились анітрохи не краще, ніж з іншими

"Ваша царська величність, не веліть карати, а веліть милувати! З чого, не в гнів будь вашій царській милості сказано, зроблено черевички, що на ногах ваших? я думаю, жоден швець, у жодному царстві на світі не зуміє так пошити. Боже ти мій, що б то було, коли б моя жінка та взулася у такі черевики!?"Ваше Царское Величество, не прикажите казнить, прикажите миловать! Боже ты мой, что, если бы моя жинка надела такие черевики!

Знал модні слова

"Коваль іноді вмів вкинути модне слівце; в цьому він наламався, бувши ще в Полтаві, коли розмальовував сотникові дерев'яний паркан."

"Коваль і собі не хотів осоромитись та виявити себе новаком, до того ж, як уже мали нагоду бачити нижче, він знався і сам на письменній мові."

Вакула дуже любив Оксану
"...ти в мене і мати, і батько, і все, що тільки є найдорожчого у світі."
Він виконав її умову для одруження
"Поглянь, які я тобі приніс черевики!" сказав Вакула: "ті самі, що носить цариця".
Вакула та Оксана одружилися та побудували новий дім
Проїздив через Диканьку блаженної пам'яті архієрей, хвалив місце, де стоїть село, та, їдучи вулицею, спинився перед новою хатою. "А чия це така розмальована хата?" спитав преосвященний у вродливої молодиці з немовлятком на руках, що стояла коло дверей. "Коваля Вакули!" сказала йому, кланяючись, Оксана, бо це саме була вона.

Коротко про Вакулу: Коваль Вакула - головний герой, сильний і хоробрий, який дуже любить красиву дівчину Оксану. Вона, заради сміху, ставить умову для одруження - дістати черевики, які носить імператриця. Йому вдається осідлати чорта, який відвозить його в Петербург, де він випрошує у імператриці черевики. Після чого Оксана дає згоду, і вони одружуються. А незабаром він будує новий будинок і у них народжується дитина.

Гоголь "Ніч перед Різдвом" слухати (скорочено)

# data[].attributes.attachment_link.title
"Ніч перед Різдвом" образ Вакули - Dovidka.biz.ua

# data[].attributes.attachment_link.description
Вакула - молодий сільський коваль, головний герой повісті Гоголя. Крім того, що він відмінний майстер своєї справи, він ще й знатний на всю округу художник (малював картини на релігійні теми і образу святих). Цей парубок може бути одночасно і веселим і відповідальним, ніжним і сильним, дуже господарським і легким на підйом.

# data[].attributes.headline
Крок 8. Виразно прочитайте портретну характеристику Оксани. Що саме в її зовнішності вказує на те, що перед нами- дівчина з народу?

# data[].attributes.subject
Крок 8. Виразно прочитайте портретну характеристику Оксани. Що саме в її зовнішності вказує на те, що перед нами- дівчина з народу?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Оксана - красива, примхлива, вітряна і безтурботна дівчина була дочкою знатного козака Чуба. Її батько був заможним, отже і його донька ні в чому не мала нестачі. Оксаназвикла, що батько виконує всі ії забаганки.

Вона дуже гарно одягалася в найдорожчий одяг, знала, що про неї говорять молоді хлопці та подружки з її села і була дуже важливою задавакою. Найбільше вона любила милуватися собою в дзеркалі, міняючи свої наряди. З гордістю, любуючись собою, вона зверхньо приймає залицяння сільських хлопців. Їй приносить задоволення випробовувати силу своєї чарівності. Відкидаючи і висміюючи любовні зізнання Вакули, Оксана разом з тим і небайдужа до них; її захоплює і підкорює те глибоке почуття, яке відчуває до неї Вакула.

Одного разу ця дівчина перед самим Різдвом Христовим відправляє коваля Вакулу до самої цариці, щоб той виконав її черговий каприз і привіз їй черевички, які носить сама імператриця. Оксана не тільки принижує Вакулу, а й дає йому зрозуміти, що зовсім не цінує його кохання.

Трохи пізніше в розповіді ми бачимо, що Оксана може відчувати щире почуття любові і співчуття. Дівчина з великою радістю зустрічає коваля, коли він повернувся з черевичками, і дає згоду вийти за нього заміж. Оксана щиро покохала, і тому їй уже не потрібні матеріальні блага, вона буде щасливо жити із коханим і без царських черевичків.

У ній уживаються такі різні почуття і якості характеру, як самолюбування, печаль, зарозумілість і збентеження. Можна зробити висновок, що Оксана може бути не тільки розпещеної красунею, у якої одні вбрання на умі, але і людиною, здатною на найщиріші людські почуття.

Риси характеру: самозакохана, вередлива, прагне бути в центрі уваги, примхлива, вітряна, безтурботна, гарда, здатна усвідомити свої помилки.

"Ніч перед Різдвом" цитатна характеристика Оксани

" Я є єдина донька козака Чуба. Скоро мені виповнитьсясімнадцять роківБатьконакупив мені багато гарного одягу ,щоб одружився зі мною найкращий молодець у світі.."

Оксана була дуже гарна

"Так: це вона! Стоїть, як цариця, і блискає чорними очима. Їй розказує щось показний парубок, мабуть, забавне, бо вона сміється. Та вона завжди сміється";

"Але, Боже ти мій, чому вона така в біса гарна? Її погляд, і мова, і все, ну от так і палить, так і палить..."

"Оксана ще довго чепурилась та вихвалялась перед невеличкимдзеркальцем і не могла намилуватисяз себе."

"Коваль підійшов ближче,взяв ії за руку;красуня й очі опустила. Ніколи ще не була вона навдивовижу гарна."

В один день, вона зрозуміла, що вчинила з Вакулою погано:

"Прощай, Оксана! Ищи себе какого хочешь жениха, дурачь кого хочешь; а меня не увидишь уже больше на этом свете"

что она слишком жестоко поступила с ним

Оксана смутилась, когда до нее дошли такие вести

Скоро вона закохалась в нього

А вряд ли и в другом месте найдется такой молодец, как кузнец!

и к утру влюбилась по уши в кузнеца

Після чого, вона готова була вийти заміж і без черевичків

"- Ні, ні, не треба мені черевичків! - одказала вона, відмахуючись руками та не зводячи з нього очей. - Я й без черевичків... - Далі вона не доказала й зашарілася."

В кінці повісті вона разом з Вакулою в новому домі й народила дитину

остановился перед новою хатою

красивой женщины с дитятей на руках

Порівняльна характеристика Вакули та Оксани "Ніч перед Різдвом"

Щире кохання

Самозакоханість

Бажання зробити приємне коханій

Усвідомлення того, що весь світ крутиться навколо неї, жорстока

Прагнення залишитися наодинці з коханою

Прагнення бути в центрі уваги

Справжній майстер своєї справи, працьовитий та талановитий

Єдина дочка багатого батька, до праці не звикла

Гарний, сильний, найкращий парубок

Гарний, сильний, найкращий парубок

Коротко про Оксану. Оксана - головна героїня, дочка Чуба, красива, але і примхлива шістнадцятирічна дівчина. Її шалено любить коваль Вакула, але вона ставить йому умову - дістати черевички самої імператриці, тоді вона вийде за нього заміж. Сказала вона це жартома, потім навіть шкодувала про ці слова, і була вже готова вийти за нього заміж без черевичек, але Вакулі вдається їх дістати. Незабаром вони одружуються, переїжджають в новий будинок, і вона народжує дитину.

Микола Гоголь "Ніч перед Різдвом" аудіокнига (короткий зміст)

# data[].attributes.attachment_link.title
"Ніч перед Різдвом" образ Оксани - Dovidka.biz.ua

# data[].attributes.attachment_link.description
Оксана - красива, примхлива, вітряна і безтурботна дівчина була дочкою знатного козака Чуба. Її батько був заможним, отже і його донька ні в чому не мала нестачі. Оксаназвикла, що батько виконує всі ії забаганки. Вона дуже гарно одягалася в найдорожчий одяг, знала, що про неї говорять молоді хлопці та подружки з її села і була дуже важливою задавакою.

# data[].attributes.headline
Крок 9. Заповнення таблиці "Порівняльна характеристика образів Вакули та Оксани".

# data[].attributes.subject
Крок 9. Заповнення таблиці "Порівняльна характеристика образів Вакули та Оксани".

# data[].attributes.body
Вакула Оксана

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання :

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання :

# data[].attributes.body
Читати текст. Записати у зошит тему уроку, намалювати символи Різдва, написати асоціативне "гроно" про Скруджа

# data[].attributes.attachment_link.title
Чарльз Діккенс

# data[].attributes.headline
Чарльз Діккенс 

# data[].attributes.subject
Чарльз Діккенс 

# data[].attributes.body
(1812-1870)
Ознайомтесь з біографією письменника ( сторінка 82-84)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес урок Чарльз Діккенс і Різдвяна пісня у прозі

# data[].attributes.headline
Знайомство  з письменником

# data[].attributes.subject
Знайомство  з письменником

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок. Чарльз Діккенс. До підручника «Зарубіжна література 6 клас», К.: Грамота, 2019.

# data[].attributes.headline
Дорогі діти! Ви знаєте, що Різдво- це одне з найкращих свят у житті. У цей день слід попросити вибачення у всіх, кому ти завинив, і пробачити тим, хто завинив перед тобою. Різдвяної ночі відбуваються незвичайні дива і збуваються найзаповітніші бажання. Ви мали змогу в цьому переконатися, читаючи твір Діккенса.

# data[].attributes.subject
Дорогі діти! Ви знаєте, що Різдво- це одне з найкращих свят у житті. У цей день слід попросити вибачення у всіх, кому ти завинив, і пробачити тим, хто завинив перед тобою. Різдвяної ночі відбуваються незвичайні дива і збуваються найзаповітніші бажання. Ви мали змогу в цьому переконатися, читаючи твір Діккенса.

# data[].attributes.headline
Крок 1. Поміркуйте! Чому старий скнара, який усе життя тільки те й робив, що накопичував гроші, раптом змінився?

# data[].attributes.subject
Крок 1. Поміркуйте! Чому старий скнара, який усе життя тільки те й робив, що накопичував гроші, раптом змінився?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Міщенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Чарльз Діккенс

# data[].attributes.headline
Крок 2. Давайте подивимось фільм.

# data[].attributes.subject
Крок 2. Давайте подивимось фільм.

# data[].attributes.headline
Реальне і фантастичне у творі.

# data[].attributes.subject
Реальне і фантастичне у творі.

# data[].attributes.body
Схему запишіть, будь ласка, у зошит.

# data[].attributes.headline
Крок 4. Ознаки деградації Скруджа: ( продовжить цей список) 

# data[].attributes.subject
Крок 4. Ознаки деградації Скруджа: ( продовжить цей список) 

# data[].attributes.body
- негативне ставлення до Різдва;
- відсутність жалю через втрату єдиного друга Марлея;
- обурення через те, що 25 грудня- вихідний день.

# data[].attributes.attachment_link.title
Різдвяна пісня в прозі. Аудіокнига.

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання:

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання:

# data[].attributes.body
скласти анкету до образу зміненого Скруджа.

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.headline
Життя – це пригода, в якій є місце подвигу.Жуль Верн

# data[].attributes.subject
Життя – це пригода, в якій є місце подвигу.Жуль Верн

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
П'ятнадцятирічний капітан. Скорочено. Аудіокнига.

# data[].attributes.headline
Прошу вас дати відповідь на запитання.

# data[].attributes.subject
Прошу вас дати відповідь на запитання.

# data[].attributes.body
−    Які літературні жанри ви знаєте?

−    Які з них ви полюбляєте  читати?

−    Чим вам подобається  цей жанр?

−    Яка тематика творів для вас є улюбленою?

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Літературна спадщина Жуля

# data[].attributes.body
Літературна спадщина Жуля Верна налічує понад 1000 томів.  Перший роман Жюль Верна приніс йому великий успіх. Надихнувшись позитивними відгуками , письменник продовжив створювати пригодницькі романи, просочені науковими чудесами . Верн постійно подорожував: по США, Середземному морю, об’їздив майже всю Європу. За свою біографію Жюль Верн написав 66 романів, безліч повістей, п’єс. Безліч романів Жюль Верна були екранізовані. Серед відомих його творів – “Таємний острів”, “П’ятнадцятирічний капітан”.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок. Жуль Верн. До підручника «Зарубіжна література 6 клас», К.: Грамота, 2019.

# data[].attributes.headline
Згадуємо! Запам'ятовуємо!

# data[].attributes.subject
Згадуємо! Запам'ятовуємо!

# data[].attributes.body
( з джерел інтернету)

# data[].attributes.headline
  Запам'ятовуємо!

# data[].attributes.subject
  Запам'ятовуємо!

# data[].attributes.headline
 Вітаю вас, шановні учні !      

# data[].attributes.subject
 Вітаю вас, шановні учні !      

# data[].attributes.body
Ви навчаєтесь вдома? Потрібно знайти та опрацювати багато інформації? Тоді завітайте на віртуальну дошку "6 клас. Зарубіжна література .  Тут ви знайдете багато цікавого та корисного матеріалу для підготовки до уроків, а також творчо попрацюєте із завданнями, що для вас підготували мої колеги та я.
З найкращими побажаннями успішного навчання Тетяна Чекаліна

# data[].attributes.headline
Сьогодні ми вирушаємо до Англії-батьківщини видатного письменника Чарльза Діккенса. Він любив свою країну, свій народ, своїми творами приніс славу.

# data[].attributes.subject
Сьогодні ми вирушаємо до Англії-батьківщини видатного письменника Чарльза Діккенса. Він любив свою країну, свій народ, своїми творами приніс славу.

# data[].attributes.headline
Всеволод Нестайко

# data[].attributes.subject
Всеволод Нестайко

# data[].attributes.attachment_link.title
Генрі Лонгфелло Пісня про Гайявату Урок1 (1)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Чекаліна

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Андрійович Крилов та його байки

# data[].attributes.headline
Діти , прочитайте цю

# data[].attributes.body
Діти , прочитайте цю казку разом із батьками і подякуйте їм за усе, що ви маєте у житті !

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
В тій частині світу, де холодних днів більше ніж теплих, жили двоє близнят. Дівчинка на ім'я Янгрет та хлопчик Інгрен та їх батьки. Дружна родина жила на півночі нашого світу. Батьки, до речі, займались цікавою справою, вони шукали шляхи вирощувати могутні дерева, яких раніше було багато на їх землях, але в давні часи їх всі вирубили для будування кораблів.

Кожного року в грудні родина переїздила до заміського будинку, де батьки полюбляли працювати у віддаленні від клопотів великого міста. Будинок оточувала неймовірна природа та суцільні сніги. Не зважаючи на зручність будинку діти частенько нудьгували і вигадували собі заняття для розваги.

Цього року у батьків виникли складнощі на роботі, та їм довелося на один день залишити дітей самих та поїхати назад у місто. Діткам же доручили важливу справу - прикрасити ялинку, яка за традицією стояла біля каміну у вітальні.

Після від'їзду батьків Янгрет та Інгрен вирішили назбирати шишок на подвір'ї. Тепло вдягнувшись вони вийшли за паркан вздовж якого росли дерева, під якими і треба було шукати ці природні прикраси. Ретельно ходячи під деревами та вишукуючи шишки вони помітили камінчик, який випромінював світло на засніженій землі, та був трошки схожий на кришталь.

Це було щось дивне та незрозуміле, тому вони вирішили обережно штовхнути його ногою, Інгрен був трохи сміливішим та попросив сестру бути поруч поки він дотягнеться до камінчика, доторкнувшись до нього діти почули приємний звук. Спочатку їх настигло здивування, але цікавість взяла верх і вони продовжили штовхати каміння знову і знову, а воно світилося та від нього лунали нові і нові звуки. Ця розвага так захопила дітей, що вони не помітили як минув час. Єдине, що їх відволікло це скрипіння снігу неподалік за деревами.

Тихо, тихо, - сказала Янгрет, - тут хтось є.

Я теж чув, - підтвердив брат, - хто тут, ану виходь! - сказав він вже голосніше в бік лісу.

З сусідньої галявини почулося бормотання та дві маленькі істоти перебігли від одного дерева до іншого.

Виходьте, ми Вас бачили! - продовжував голосно та впевнено говорити хлопець.

З-за дерев з'явилися дві істоти, які на вигляд були схожі на дорослих, але розмір мали як діти. Чоловічки сварилися між собою, бубоніли та один з них вирішив звернутись до дітей: "Ми почули звуки нашого камінця, та прийшли за ним, поверніть нам його!".

Якщо ви про той камінець, що світиться та випромінює звуки, то ми перші його знайшли,- мовив хлопець.

Але ж наш Босс його загубив і послав нас його знайти, - мовив чоловічок.

Ми хочемо прикрасити ялинку цим дивним камінцем, - додала сестра.

Але від цього камінчика багато залежить, нам необхідно його повернути, - непогоджувався чоловічок.

Добре, можете забрати його, якщо розкажите нам, що це таке і чому воно так дивно світиться та випромінює музику.

Ми не можемо цього сказати, нам заборонено. Ми ельфи і допомогаємо у дуже важливій справі, яку маємо тримати у секреті. Нам необхідно повернути це джерело світла та музики туди, де воно загубилося. Єдине, що можемо сказати, що воно потрібно для того, щоб діти всього світу отримали подарунки.

Ми вам допоможемо, але хочемо піти з Вами та віддати цього камінця особисто, - відповіли діти та різко взяли в руки кришталь зі снігу.

Так не можна, - сперечалися ельфи.

Інакше не буде! Куди треба іти? - запитали діти.

Чоловічки забубоніли між собою, посперечалися, та один з них без особливого бажання вказавши в сторону лісу натякнув іти за ними. Ельфи рушили, а діти взявши камінець пішли за ними.

Через деякий час всі разом прийшли до скелі в лісі. Ельфи попросили дітей відвернутися та знову почали, щось бубоніти. Від цього частина скелі почала сяяти різними кольорами і ельфи покликавши за собою дітей стрибнули в це сяйво. Інгрен і Янгрет трошки завагавшись відправились за ними та за мить опинились з іншого боку скелі.

Перед їх поглядом відкрилась дивовижна картина, яка їх дуже вразила. Як на білому аркуші на засніженому полі стояли декілька будинків між якими метушилися чоловічки, такі самі, як ті, яких дітки зустріли біля свого паркану.

Нам до того великого будинку, - буркнули ельфи та повели дітей за собою.

Зайшовши у високі двостворчаті двері вони побачили великий хол з багатьма полицями та конвеєром, по якому рухались іграшки. В дальньому кутку кімнати сидів чоловік в оточенні багатьох ельфів і щось дуже жваво їм розповідав. Побачивши гостей чоловік попрямував їх привітати. Коли він наблизився стали помітні його сива борода, вік та червоне вбрання.

Вітаю, моє ім'я Ніколаус, але Ви можете звати мене Ніколас чи Клаус, як Вам зручніше, - мовив дідусь, що їх зустрів.

Діти привітались, та назвали свої імена.

Ми дуже раді прийти до Вас у гості та принести сяючий камінець, який Ви так шукали. Ось він, - мовив Інгрен та простягнув знахідку старцю.

Дуже дякую, Ви сильно допомогли, адже це важлива частина мого транспорту, яку я випадково загубив.

І дідусь розповів їм цікаву історію: " Як тільки в світі настають холодні часи я кожного вечора відправляюсь на Північ і запалюю небо нічною веселкою, яка світиться цілу ніч і приносить радість усім хто на неї дивиться. Але минулої ночі коли я летів назад до свого маєтку з моїх чарівних санчат загубилася кришталева частина цієї чарівної веселки, яка була джерелом світла та звуків, що несли радість на нашу землю. Тоді я відправив своїх ельфів на пошуки чарівного елементу без якого сані не зможуть возити мене по світу, щоб я міг розвести подарунки дітям. Тому дякую Вам за вашу свідомість. Розкажіть мені трохи про себе?"

Діти були вражені розповіддю діда і зрозуміли, що перед ними той, про кого вони так багато чули легенд та розповідей.

Ми живемо в будинку на околиці лісу, наші батьки вирощують могутні дуби, які росли тут у старі часи і ми кожного грудня проводимо тут час.

Чим я можу віддячити Вам за повернення мого чарівного кришталю, адже саме він допомогає мені щоночі запалювати чарівні вогні на Півночі нашого світу?

Діти відповіли, що вони були раді допомогти у такій важливій справі і ця пригода і є великим щастям.

Я володію великою магією, яка допомогає мені створювати тисячі подарунків для дітей по всьому світу і я хочу віддячити Вам за доброту. Тому створю для Вас три нічники різних кольорів за допомогою свого магічного кришталю: небесно-блакитний - щоб завжди згадувати про головний колір північної веселки, ніжно-рожевий - щоб ви пам'ятали про тепло родинних стосунків та кольору сніжного неба - щоб ми ніколи не забули про цю зустріч. І в цих нічниках буде рости жива рослина торкаючись до якої Ви будете чути звуки зимових свят. А щоб Вам не було сумно нічники будуть розповідати Вам казки кожної ночі наповнюючи Ваші сни захоплюючими пригодами, - промовив Святий Ніколаус і ехо від його промови розлилося по території всього маєтку. Чарівне сяйво охопило будівлю і перед дітьми з'явилось три нічники повністю схожі на його магічний кришталь.

Ельфи дідуся запропонували діткам відправити їх додому, від чого Інгрен і Янгрет не могли відмовитись.

Втомлені та щасливі від пригод діти опинились на подвір'ї свого будинку. Зібравши шишок вони зайшли у дім, щоб нарядити ялинку. У цю мить додому зайшли батьки повернувшись з великого міста, вони привезли їм багато солодощів.

Як минув Ваш час? - запитали батьки.

Неймовірно,- відповіли близнята, озираючись на три нічники, які сяяли на каміні. Адже їх чекали цікаві казки на ніч.

З тих пір діти не раз бачили як у зимовому небі пролітав Святий Ніколаус, або Клаус, або Ніколас, щоб запалити нічну веселку, яку називали північним сяйвом та рознести подарунки дітям по всьому світу.

Бажаєш мати один з таких нічників ?

# data[].attributes.attachment_link.description
В тій частині світу, де холодних днів більше ніж теплих, жили двоє близнят. Дівчинка на ім'я Янгрет та хлопчик Інгрен та їх батьки. Дружна родина жила на півночі нашого світу. Батьки, до речі, займались цікавою справою, вони шукали шляхи вирощувати могутні дерева, яких раніше було багато на їх землях, але в давні часи їх всі вирубили для будування кораблів.

# data[].attributes.headline
Прошу переглянути відеоматеріал.

# data[].attributes.subject
Прошу переглянути відеоматеріал.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок. Антон Чехов. До підручника «Зарубіжна література 6 клас», К.: Грамота, 2019.

# data[].attributes.headline
Тема уроку. Творчість  А.П. Чехова. Оповідання "Хамелеон"

# data[].attributes.subject
Тема уроку. Творчість  А.П. Чехова. Оповідання "Хамелеон"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Розумний котусь - онлайн школа

# data[].attributes.attachment_link.title
🦎 Розповідь про про хамелеона для дітей українською💛💙 Цікавинки про тварин. Дикі тварини для дітей.

# data[].attributes.headline
Знайомимося з текстом

# data[].attributes.subject
Знайомимося з текстом

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Через базарну площу йде поліцейський наглядач Очумєлов у новій шинелі і з клуночком у руці. Услід за ним ступає рудий городовик з решетом, вщерть повним конфіскованого аґрусу. Навкруги тиша...

На площі ні душі... Повідчинювані двері крамниць і шинків позирають на світ божий похмуро, як голодні пащі, коло них нема навіть жебраків.

— То ти кусатись, клятий? — чує раптом Очумєлов.— Хлопці, не пускайте, його! Нині не дозволено кусатися! Держи! А... а!

Чути собаче вищання. Очумєлов дивиться в той бік і бачить: з дров'яного складу купця Пічугіна, стрибаючи на трьох ногах і озираючись, біжить собака. За ним женеться чоловік у ситцевій накрохмаленій сорочці й розстебнутій жилетці. Він біжить за ним, і, подавшись тулубом уперед, падає на землю, й хапає собаку за задні лапи. Чути вдруге собаче вищання і крик: "Не пускай!" З крамниць висовуються сонні фізіономії, і скоро біля дров'яного складу, немов з землі вирісши, збирається натовп.

— Начебто безпорядок, ваше благородіє!..— каже городовик.

Очумєлов робить півповорот ліворуч і простує до зборища. Біля самих воріт складу, бачить він, стоїть вищеописаний чоловік у розстебнутій жилетці і, піднявши догори праву руку, показує натовпові закривавлений палець. На півп'яному обличчі в нього ніби написано: "Ось я тобі дам, шельмо!" — та й самий палець має вигляд знамення перемоги. В цьому чоловікові Очумєлов упізнає золотаря Хрюкіна. В центрі натовпу, розчепіривши передні ноги й тремтячи всім тілом, сидить на землі сам винуватець скандалу — біле гостроморде хортеня з жовтою плямою на спині. В сльозавих очах у нього вираз туги й жаху.

— З якої це нагоди тут? — питає Очумєлов, врізаючись у натовп.— Чому тут? Це ти навіщо палець?.. Хто кричав?

— Іду я, ваше благородіє, нікого не займаю...— починає Хрюкін, кашляючи в кулак,— про дрова з Митрієм Митрійовичем, і раптом це стерво з доброго дива за палець... Ви мені пробачте, я людина, котра робоча... Робота в мене дрібна. Нехай мені заплатять, бо я цим пальцем, може, з тиждень не поворухну... Цього, ваше благородіє, і в законі нема, щоб від тварюки терпіти... Якщо кожен кусатиметься, то краще й не жити на світі...

— Гм! Гаразд...— каже Очумєлов суворо, кашляючи й ворушачи бровами.— Гаразд... Чий собака? Я цього так не залишу. Я покажу вам, як собак розпускати! Пора звернути увагу на таких панів, що не бажають підкорятися постановам! Як оштрафують його, мерзотника, то він дізнається в мене, що означає собака і всяка інша бродяча худоба! Я йому нажену холоду!.. Єлдирін,— звертається наглядач до городовика,— дізнайся, чий це собака, і складай протокол! А собаку знищити треба. Негайно! Він, напевно, скажений... Чий це собака, питаю?

— Це, здається, генерала Жигалова! — каже хтось із натовпу.

— Генерала Жигалова? Гм!.. Зніми-но, Єлдирін, з мене пальто... Страшенно жарко! Мабуть, що на дощ... Одного тільки я не розумію: як він міг тебе вкусити? — звертається Очумєлов до Хрюкіна.— Хіба він дістане до пальця? Він маленький, а ти ж он який здоровило! Ти, мабуть, розколупав пальця цвяшком, а потім і спала тобі на думку ідея, щоб здерти. Ти ж... відомий народ! Знаю вас, чортів.

Дивіться також

Антон Чехов — Іонич

Антон Чехов — Вітрогонка

Антон Чехов — Спати хочеться

Ще 23 твори →

"Хамелеон" (скорочено)

"Хамелеон" (шкільні твори)

Яка пригода сталася на площі? (та інші запитання)

Біографія Антона Чехова

— Він, ваше благородіє, цигаркою йому в морду для сміху, а він, не бувши дурний, і хапнув... Дурнувата людина, ваше благородіє!

— Брешеш, сліпий! Не бачив, то, виходить, навіщо брехати? Їх благородіє розумний пан і розбирають, якщо хто бреше, а хто по совісті, як перед богом... А якщо я брешу, то нехай мировий розсудить. У нього в законі сказано... Нині всі рівні... У мене в самого брат у жандармах... щоб ви знали...

— Не базікай!

— Ні, це не генеральський...— глибокодумно зауважує городовик.— У генерала таких нема. У нього все більше лягаві.

— Ти це напевно знаєш?

— Напевно, ваше благородіє...

— Я й сам знаю. У генерала собаки дорогі, породисті, а це — чорт знає що! Ні шерсті, ні вигляду... стерво, та й годі. І отакого собаку тримати? Де ж у вас розум? Якби трапився такий собака в Петербурзі чи в Москві, то, знаєте, що було б? Там не подивилися б на закон, а вмить — не дихай! Ти, Хрюкін, постраждав і діла цього так не залишай... Треба провчити! Пора...

— А може, і генеральський...— думає вголос городовик.— На морді не написано... Оце якось у дворі в нього такого бачив.

— Звісно, генеральський! — каже голос з натовпу.

— Гм... Надінь-но, брат Єлдирін, на мене пальто... Щось вітер подув... Морозить... Ти одведеш його до генерала й спитаєш там. Скажеш, що я знайшов і прислав... І скажи, щоб його не випускали на вулицю... Він, може, дорогий, а якщо кожна свиня йому в ніс цигаркою тикатиме, то може й зіпсувати. Собака — ніжна тварина... А ти, бовдуре, опусти руку! Нема чого свого дурного пальця виставляти! Сам винен!..

— Кухар генеральський іде, його спитаємо... Гей, Прохоре! Ходи-но, голубе, сюди! Поглянь на собаку... Ваш?

— Вигадав! Таких у нас зроду не було!

— І питати тут довго нема чого,— каже Очумєлов.— Він бродячий! Нема чого тут довго балакати... Якщо сказав, що бродячий, виходить, бродячий... Знищити — от і все.

— Це не наш,— каже далі Прохор,— Це генералового брата, що оце приїхав. Наш не охочий до хортів. Брат їхній охочий...

— Та хіба братик їхній приїхали? Володимир Іванович? — питає Очумєлов, і все обличчя його ясніє від розчулення.— Ох, ти, господи! А я й не знав! Погостювати приїхали?

— В гості...

— Ох, ти, господи... Скучили за братиком... А я ж і не знав! То це їхній собачка? Дуже радий... Візьми його... Собаченятко нічого собі... Метке таке... Хап цього за палець! Ха-ха-ха... Ну, чого тремтиш? Ррр... Рр... Сердиться, шельма... цуцик отакий.

Прохор кличе собаку і йде з ним від дров'яного складу. Натовп регоче з Хрюкіна.

— Я ще доберуся до тебе! — погрожує йому Очумєлов і, запинаючись шинеллю, іде собі далі базарною площею.

1884

# data[].attributes.attachment_link.title
Хамелеон — Антон Чехов, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати повний текст ”Хамелеон” (автор: Чехов Антон Павлович) онлайн в перекладі українською мовою; Читати книгу в Бібліотеці зарубіжної літератури

# data[].attributes.body
Хамелеонство – зміна моральних позицій людини залежно від  обставин

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.body
Дати відповідь на питання з кросворду і надіслати зручним для вас способом.
Дякую вам за роботу.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Бібліотека Рубіжне

# data[].attributes.attachment_link.title
Онлайн історія життя та творчості Джека Лондона

# data[].attributes.attachment_link.title
Жага до життя. Скорочено.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок. Володимир Короленко. До підручника «Зарубіжна література 6 клас», К.: Грамота, 2019.

# data[].attributes.headline
"Жага до життя"

# data[].attributes.subject
"Жага до життя"

# data[].attributes.body
Аудіокгнига

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
#Книгищоговорять Вір в Україну

# data[].attributes.attachment_link.title
Джек Лондон "Жага до життя"

# data[].attributes.headline
"Сліпий музикант"

# data[].attributes.subject
"Сліпий музикант"

# data[].attributes.body
Скорочено

# data[].attributes.attachment_link.title
Сліпий музикант. Скорочено.

# data[].attributes.headline
"Сліпий музикант"

# data[].attributes.subject
"Сліпий музикант"

# data[].attributes.body
Буктрейлер

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер до повісті "Сліпий музикант"

# data[].attributes.headline
Виконавши прості кро

# data[].attributes.body
Виконавши прості кроки, ви отримаєте зображення. Розпочинаємо !

# data[].attributes.attachment_link.title
Сліпий музикант - jigsaw puzzle (20 pieces)

# data[].attributes.body
Вибрати з хмари слів назви географічних місць, які пов`язані із життям В.Г. Короленка

# data[].attributes.attachment_link.title
Побажання герою

# data[].attributes.headline
Знайомтесь, Генрк Сенкевич

# data[].attributes.subject
Знайомтесь, Генрк Сенкевич

# data[].attributes.body
Ге́нрик Сенке́вич — польський прозаїк білорусько-татарського походження. Автор низки оповідань і романів, зокрема, «Quo vadis» та «Хрестоносці». Лауреат Нобелівської премії з літератури 1905 року.

# data[].attributes.headline
Янко-музикант

# data[].attributes.subject
Янко-музикант

# data[].attributes.body
Прочитайте текст

# data[].attributes.attachment_link.title
Янко-музикант - Генрик Сенкевич (завантаження)

# data[].attributes.attachment_link.description
Завантажити (скачати, зберегти або читати) повний текст твору "Янко-музикант" Генрика Сенкевича українською мовою в форматах docx, html, rtf, pdf, epub, mobi в перекладі українською мовою

# data[].attributes.headline
 «Син Польщі»

# data[].attributes.subject
 «Син Польщі»

# data[].attributes.body
Генрик Сенкевич – найпопулярніший з польських письменників XIXстоліття, ім’я якого добре відоме не тільки польському, а й зарубіжному читачеві.

Він народився 5 травня 1846 року на Підляшші в дрібно поміщицькій родині.  За бажанням батьків вступив у 1866 році на медичний факультет Варшавського університету, але вже наступного року перевівся на філологічний факультет.

Навчатись доводилось в дуже скрутних матеріальних умовах. Як свідчив згодом сам Сенкевич, нерідко траплялося «протягом двох днів не їсти без найменшої водночас надії пообідати другого чи третього дня». По закінченні Варшавського університету обрав професію журналіста.

Сенкевич в одному з листів зазначав: «Я маю мужність писати про речі, яких досі ніхто не порушував».

Помер 1916 року в Швейцарії. 1924 року його останки були перевезені на батьківщину.

# data[].attributes.headline
«Літературна діяльність»

# data[].attributes.subject
«Літературна діяльність»

# data[].attributes.body
Визнаний майстер живописання словом, прекрасний стиліст, Сенкевич своїми творами підніс польську прозу на новий рівень. Чимало героїв його новел, повістей і романів наділені узагальненими, типовими рисами.

Він автор великих історичних романів: «Хрестоносці», «Куди йдеш?», «Трилогія» ( «Вогнем і мечем»,  «Потоп», «Пан Володийовський»), романів на сучасну для нього тематику – «Без догмату», «Родина Поланецьких», численних нарисів і есе.

Найкращі твори – новели, в яких Сенкевич виступає проти національного утиску, духовного убозтва буржуазного суспільства, продажності преси й чиновництва, а також і проти польського панства, яке байдуже й безвідповідально відносилося до народних потреб, до життєвих інтересів і прагнень трудового люду.

Представників саме таких верств польського шляхетства викриває письменник в оповіданні «Янко-музикант» (1879). Винуватцем трагічної долі дітей виступають суспільні відносини. В атмосфері неуцтва, жорстокості й байдужості гине величезний талант малого сільського хлопчика.

Для новели характерна зосередженість на одній події, лаконічність оповіді.

# data[].attributes.headline
 «Нобелівський лауреат»

# data[].attributes.subject
 «Нобелівський лауреат»

# data[].attributes.body
Класик польської літератури, майстер історичного роману і новели став лауреатом Нобелівської премії, яку отримав у 1905 році за роман «Камо грядеші?» («Куди йдеш?»). За його словами, це – «істинно християнська епопея»,найважливіша від усього, написаного ним раніше.

Нобелівська премія Генрику Сенкевичу була вручена «за видатні заслуги в галузі епосу» .На врученні зазначалося, що Сенкевич – «один із тих геніїв, котрі втілюють у собі дух нації».

Прозу Сенкевича можна порівняти з творами російських та українських письменників, де показано високі моральні якості простої людини, її багатий духовний світ, потяг до знань і краси, незважаючи на злиденне існування (І.С.Тургенєв «Муму»), тяжку долю дітей – жертв соціальної несправедливості, гноблення й самодурства (А.П.Чехов «Ванька», І.Франко «Лель і Полель», В.Короленко «Діти підземелля»).

Твори видатного польського письменника виходили в перекладах багатьма мовами світу. Серед українських перекладачів можна назвати такі імена, як С.Ковганюк, О.Лєнек, М.Пригара.

# data[].attributes.headline
Прошу передивитися у

# data[].attributes.body
Прошу передивитися уривки з фільму " Сліпий музикант" за повістю В .Г.Короленка

# data[].attributes.attachment_link.title
В.Короленко. "Сліпий музикант". Відображення теми мистецтва в повісті

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лариса Шидяєва

# data[].attributes.attachment_link.title
Лонгфелло біографія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Юлия Величко

# data[].attributes.attachment_link.title
ПІСНЯ ПРО ГАЙАВАТУ Люлька миру  Г ЛОНГФЕЛЛО

# data[].attributes.headline
Пам`ятка для вас!

# data[].attributes.subject
Пам`ятка для вас!

# data[].attributes.body
Увага, домашнє завдання для вас:
1. Написати творчу роботу : Характкристика образу Гайавати за ключовими цитатами ( у робочий зошит)
2. Повторити матеріал за розділом : " Поетичне бачення світу". підготовка до К.Р. ( п`ятниця  16.04)

# data[].attributes.headline
Портрет письменника

# data[].attributes.subject
Портрет письменника

# data[].attributes.headline
Я - Рей Бредбері

# data[].attributes.subject
Я - Рей Бредбері

# data[].attributes.body
Випереджальне завдання

# data[].attributes.attachment_link.title
Рей Бредбери о себе

# data[].attributes.headline
«Письменник, що пророкує майбутнє» — саме так називають Рея Дугласа Бредбері — видатного фантаста, чиї твори захоплюють своєю неймовірністю, оригінальністю. Коли їх читаєш, здається, що людина не здатна таке навіть уявити. Поринаєш разом із героями творів у майбутнє, у минуле, супроводжуєш скрізь, співчуваєш їм, перебуваєш поруч із ними й намагаєшся навіть допомогти.

# data[].attributes.subject
«Письменник, що пророкує майбутнє» — саме так називають Рея Дугласа Бредбері — видатного фантаста, чиї твори захоплюють своєю неймовірністю, оригінальністю. Коли їх читаєш, здається, що людина не здатна таке навіть уявити. Поринаєш разом із героями творів у майбутнє, у минуле, супроводжуєш скрізь, співчуваєш їм, перебуваєш поруч із ними й намагаєшся навіть допомогти.

# data[].attributes.headline
Експрес урок: Застереження Рея Бредбері

# data[].attributes.subject
Експрес урок: Застереження Рея Бредбері

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ранок на "Лтаві"

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес урок: Застереження Рея Бредбері

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Замовляйте книжку на сайті видавництва НК Богдан

Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні...

Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні. О сьомій, коли розвидніло і почав розходитися туман, стало видно руїни будинків і постаті людей, які по двоє, по троє ішли на ринок і на фестиваль.

Хлопець стояв у черзі за двома чоловіками, що голосно розмовляли між собою. В холодному повітрі кожне слово лунало ніби вдвоє гучніше. Тупцюючи на місці й хукаючи на червоні від холоду, порепані руки, він дивився на грубий домотканий одяг тих, що стояли перед ним, і на довгу чергу чоловіків та жінок попереду.

- Гей, хлопче, а ти що робиш тут так рано? - запитав чоловік, який стояв позад нього.

- Стою в черзі,- відказав хлопець.

- Чом би тобі не поступитися своєю чергою тому, хто справді розуміється на таких речах.

- Дайте малому спокій,- раптом сказав, озирнувшись, один з тих, що стояли попереду.

- Та я ж пожартував.- Чоловік позаду поклав руку хлопцеві на голову, але той сердито скинув її.- Мені стало дивно, що він о такій ранній годині не в ліжку.

- Він справжній знавець мистецтва, щоб ви знали,- знову озвавсь чоловік, який заступився за хлопця. Звали його Грігсбі.- Як тебе звати, хлопче? - запитав він.

- Том.

- Том збирається плюнути сильно і влучно, правда ж?

- Аякже.

У черзі засміялися.

Трохи далі попереду якийсь чоловік продавав каву в потрісканих, щербатих чашечках. Том бачив маленьке тепле багаття і рідину, що кипіла в іржавій каструлі. То не була справжня кава. Її робили з диких ягід, що росли на луках за містом і продавали по пенні за чашечку. Нею можна було хіба що зігріти шлунок, та й купував її мало хто - не кожен міг дозволити собі таку розкіш.

Том обернувся й подивився туди, де за зруйнованою бомбою стіною видно було кінець черги.

- Кажуть, вона всміхається,- мовив він.

- Еге ж, усміхається,- озвався Грігсбі.

- Кажуть, її зроблено з олійної фарби й полотна.

- Так. І тому я думаю, що це не оригінал. Оригінал, я чув, був намальований багато раніше на дереві.

- Кажуть, їй чотири століття!

- Можливо й більше. Ніхто не знає напевне, який нині рік.

- Дві тисячі шістдесят перший.

- Авжеж, хлопче, так кажуть. А може, все це брехні! Може, й тритисячний чи п'ятитисячний, хто знає? Деякий час усе було в такому жахливому безладді, що до нас дійшли тільки жалюгідні рештки.

Черга посунулася трохи вперед холодною бруківкою.

- Ми скоро її побачимо? - нерішуче спитав Том.

- Через кілька хвилин. Щоб тримати людей на відстані, її обнесли оксамитовою огорожкою на чотирьох мідних стовпцях - усе найвищого ґатунку. І запам'ятай, Томе: ніякого каміння. Кидати в неї каміння заборонено.

- Гаразд, сер.

Сонце, підбившись у небі, пригріло дужче, і люди в черзі стали знімати з себе вбогий верхній одяг і засмальцьовані капелюхи.

- А чого ми всі тут стоїмо? - нарешті запитав Том.- Тільки щоб плюнути?

Дивлячись на сонце й навіть не повернувши голови до Тома, Грігсбі відповів:

- Знаєш, Томе, на це є багато причин.- Він машинально сягнув рукою до давно обірваної кишені по неіснуючі сигарети. Том бачив такі жести вже хтозна-скільки разів.- Вся річ у ненависті, в н е н а в и с т і до всього м и н у л о г о. Ти ж знаєш, Томе, як ми опинилися в такому становищі, коли міста наші - руїни, дороги геть розбито бомбами, а добра половина полів світиться поночі від радіоактивності. Хіба не так?

- Так, сер, ваша правда.

- Сталося так, Томе, що люди ненавидять те м и н у л е, яке залишило їм самі уламки та руїни. Така вже людська вдача. Може, це й нерозумно, але нічого не вдієш - така людська вдача.

- Навряд чи лишилося що-небудь, чого б ми не ненавиділи,- сказав Том.

- Атож. І особливо - всю ту скажену зграю, що керувала нами в м и н у л о м у. Тим-то ми й приходимо сюди на ці вівторкові фестивалі. Ми голодні, холодні, живемо в печерах чи де там ще, не працюємо, не куримо, не п'ємо і маємо лише оці наші фестивалі, Томе, л и ш е ф е с т и в а л і!

Том пригадав минулі фестивалі - той, коли вони дерли й палили на площі книжки і всі дуже веселилися, і фестиваль науки місяць тому, коли притягли на площу останній автомобіль. Кожен, кому пощастило в жеребкуванні, дістав дозвіл ударити по ньому один раз молот ком...

- Ти питаєш, чи пам'ятаю я про це, Томе? Авжеж. Ще й як пам'ятаю! Мені випало розбити переднє скло. Ти чуєш? Скло! Боже мій! Який чарівний був звук! Дзінь! Брязь!..

Том уявив собі, як те скло розсипалось на безліч дрібнесеньких блискучих скалочок.

- А Білл Хендерсон!.. Йому випало розбити двигун. О, він зробив це швидко і вправно! Тор-р-рох!.. Але найкраще було, коли знищили завод, який усе ще намагався виробляти літаки,- згадував далі Грігсбі.- Боже, який то був чудовий вибух! . А потім ми знайшли фабрику газетного паперу та військовий склад і разом висадили їх у повітря. Ти уявляєш собі, Томе?

- Уявляю,- трохи подумавши, відказав Том.

Наближався полудень. У гарячому повітрі плавали міазми зруйнованого міста, серед руїн плазувала всіляка погань.

- А чи повернеться все те коли-небудь, містере?

- Що? Цивілізація? Ніхто цього не бажає. І я перший.

- На якусь частку її я міг би погодитись,- приєднався до розмови ще один чоловік - Було в ній і дещо добре.

- Не забивайте собі голови дурницями! - вигукнув Грігсбі.- Тепер це вже неможливо.

- Ой, а таки з'явиться колись який-небудь сміливий фантазер і все владнає,- знову сказав той чоловік.- Згадаєте моє слово.

- Ні, не буде цього,- заперечив Грігсбі.

- А я кажу, буде. Хтось із доброю душею, що зможе повернути нам невелику частку цивілізації - таку, щоб ми могли жити в мирі...

- Найперше, що ви дістанете, буде війна.

- А може, цього разу буде інакше...

Нарешті вони досягли центру площі, де було обгороджене місце. Тим часом до міста в'їжджав вершник з якимсь папірцем у руці.

Том, Грігсбі та інші дивилися довкола широко розплющеними очима, посувалися вперед і, готуючись плювати, збирали в роті слину. Від хвилювання серце Тома лунко калатало. Гаряча земля пекла босі ноги.

- Ось ми й прийшли, Томе. Плюй!

Чотири поліцаї з жовтими нашивками на рукавах - знаками їхньої влади над іншими - стояли обабіч огорожі й пильнували, щоб ніхто не кинув камінь.

- Бачиш,- сказав Грігсбі,- кожен вважає, що він дістав свій шанс. Ти розумієш, Томе? Ну, давай!

Том стояв і дивився на картину.

- Плюй же, Томе!

В роті у Тома пересохло.

- Не барися, Томе, не затримуй інших!

- Але ж вона прекрасна...- по волі мовив Том.

- Ну, то я плюну за тебе!

Грігсбі плюнув, і слина зблиснула проти сонця. На картині жінка спокійно й таємниче усміхалася до Тома, а він дивився на неї, і його серце ще дужче калатало в грудях, а у вухах бриніла незнана музика.

- Вона прекрасна...- знову мовив він.

- Плюй же, поки поліція не...

- Увага!..- розляглося над площею.

Черга замовкла. Щойно Тома лаяли за те, що він затримує інших, а тепер усі повернулися до вершника, що виїхав на площу.

- Як вона називається, сер? - тихо запитав Том.

- Картина? Здається, "Мона Ліза"... Так, Томе, "Мона Ліза".

- Оголошення! - вигукнув вершник.- Адміністрація ухвалила рішення сьогодні опівдні віддати картину на площі в руки тих, хто там буде, щоб вони мали змогу взяти участь у її знищенні!..

Том не встиг і ойкнути, як навколо зчинився страшенний ґвалт. Боляче штовхаючись, натовп поніс його до картини. Поліцаї, рятуючись, розбіглися геть. Почувся різкий звук розірваного полотна. Безліч рук, мов дзьоби голодних птахів, тяглися до картини й роздирали її на шматки. Тома майже проволокли по знищеному портрету. Сліпо наслідуючи інших, він ухопився за край фарбованого полотна, смикнув, затис у руці відірваний клапоть, а тоді впав і, відчуваючи болючі удари багатьох ніг, викотився з натовпу.

Закривавлений, у подертому одязі, він бачив, як старі жінки замислено розглядали клаптики полотна, а чоловіки трощили раму, відривали рештки картини й дерли їх ущент. Один лише Том стояв осторонь на розбурханій площі. Опам'ятавшись, він поглянув на свою руку, що стискала схований на грудях клаптик полотна.

- Гей, Томе! - гукнув Грігсбі.

Нічого не відповівши, Том заплакав і чимдуж побіг геть. Засунувши міцно стиснуту руку під одяг, він, не озираючись, вибіг розбитою бомбами дорогою в поле, перебрів неглибокий струмок, а тоді попростував далі й десь перед заходом сонця дістався до невеличкого селища. Близько дев'ятої години, перейшовши селище, він ступив на подвір'я зруйнованої ферми. В глибині подвір'я, у вцілілій половині силосної вежі, спали його мати, батько, брат. Том швидко прослизнув у маленькі двері й тихо ліг долі.

- Томе! - тихенько покликала в темряві мати.

- Ти де був? - гримнув батько.- Ось я тобі вранці покажу!

Брат штурхонув Тома ногою.

- Годі, спіть,- півголосом мовила мати.

Том дістав ще одного штурхана ногою.

Затамувавши дух, він лежав із заплющеними очима і міцно притискав руку до грудей. Минуло з півгодини. Довкола було тихо.

Потім хлопець відчув на собі холодне бліде проміння. Високо в небі плив місяць. Маленька смужка його світла пробилася до силосної вежі, помалу проповзла по тілу Тома й торкнулась обличчя. Тільки тоді він обережно, сторожко дослухаючись до віддиху тих, що спали поряд, випростав руку, повагався, глибоко зітхнув, а тоді завмер, розтулив кулак і старанно розрівняв невеличкий клаптик вкритого фарбою полотна.

В його руці була У с м і ш к а.

Том дивився на неї при блідому світлі, що лилося з нічного неба, і подумки знову й знову повторював: "Усмішка... Чарівна Усмішка..."

Навіть після того як десь через годину він обережно згорнув і сховав той клаптик, Усмішка стояла в нього перед очима. Він заплющив очі і навіть у темряві бачив перед собою Усмішку. Він бачив її, теплу та ніжну, і вві сні, коли весь світ затих і тільки місяць, спершу піднімаючись, а потім, уже над ранок, опускаючись, плив у холодному небі.Б

Огляд та аналіз твору "Усмішка" Рея Бредбері.

Оповідання Рея Бредбері "Усмішка" - це черговий витвір-попередження автора.

# data[].attributes.attachment_link.title
Усмішка - Рей Бредбері, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Замовляйте книжку на сайті видавництва НК Богдан Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні... Черга на міській площі зібралась о п'ятій годині ранку, коли ніде ще не світилося, а далеко в навколишніх селищах співали півні.

# data[].attributes.headline
 Опрацювати самостійно. Близько 1503 року

# data[].attributes.subject
 Опрацювати самостійно. Близько 1503 року

# data[].attributes.body
https://www.jnsm.com.ua/cgi-bin/m/tm.pl?Year=1503

# data[].attributes.headline
 Домашнє завдання          Крок 1. Ніхто не розкаже про письменника, краще ніж він сам.                                               

# data[].attributes.subject
 Домашнє завдання          Крок 1. Ніхто не розкаже про письменника, краще ніж він сам.                                               

# data[].attributes.body
На самостійне опрацювання. Перегляньте відео з інтервю письменника.
Перегляньте відео - матеріали і дайте відповіді на темтові питання.
Посилання на тест нижче.

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок №1. Рей Бредбері. Інтерв'ю з письменником. Вивчаємо світогляд  фантаста.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Чекаліна

# data[].attributes.attachment_link.title
Бредбері про старість, смерть і життя  Про секрети сімейного виховання, свою творчість та мрії

# data[].attributes.attachment_link.title
Форма для самооцінки

# data[].attributes.headline
 Крок 2 https://vseosvita.ua/test/start/sdj669                                                                  

# data[].attributes.subject
 Крок 2 https://vseosvita.ua/test/start/sdj669                                                                  

# data[].attributes.body
Код sdj669
Тест від Лесі Михайлівні Сич.

# data[].attributes.headline
Майстри. Леонардо да Вінчі

# data[].attributes.subject
Майстри. Леонардо да Вінчі

# data[].attributes.attachment_link.title
Майстри. Леонардо да Вінчі

# data[].attributes.headline
Віртуальна Мона Ліза

# data[].attributes.subject
Віртуальна Мона Ліза

# data[].attributes.attachment_link.title
Віртуальна Мона Ліза: у паризькому Луврі створили 3D-модель знаменитої картини Да Вінчі

# data[].attributes.headline
Одна історія. За що Леонардо да Вінчі здобув світове визнання

# data[].attributes.subject
Одна історія. За що Леонардо да Вінчі здобув світове визнання

# data[].attributes.attachment_link.title
Одна історія. За що Леонардо да Вінчі здобув світове визнання

# data[].attributes.headline
Памятайте...

# data[].attributes.subject
Памятайте...

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Путешествуй ПоМиру

# data[].attributes.attachment_link.title
Нью Мексико Лос Аламос и Научный музей Бредбери

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книги, що говорять (аудіокниги шкільної програми)

# data[].attributes.attachment_link.title
Рей Бредбері "Усмiшка"