# data[].attributes.body
rapportering af UTH

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hvad er en utilsigtet hændelse?

Når noget går galt i forbindelse med sundhedsfaglige opgaver, kaldes det en utilsigtet hændelse (UTH). Det er en hændelse, som har eller kunne have haft konsekvenser for patienten i forskellig grad. Den kaldes utilsigtet, fordi det ikke var hensigten, at det skulle ske. Du skal rapportere utilsigtede hændelser til Dansk Patientsikkerhedsdatabase (DPSD).

Hvorfor rapportere utilsigtede hændelser?

Når du rapporterer UTH, er du med til at forbedre patientsikkerheden.

Formålet med at rapportere UTH er nemlig at forebygge, at en lignende hændelse sker igen. Når I rapporterer UTH på din arbejdsplads, bliver det synligt, hvor der er risiko for patientsikkerheden, og hvor I kan arbejde med at lære af og forbedre det, der ikke gik, som det skulle.

Utilsigtede hændelser kan derfor være et værktøj til fx at se, hvor man skal sætte ind og ændre arbejdsgange og bestemte måder at gøre noget på.

Hvem skal rapportere utilsigtede hændelser?

Alle, der udfører sundhedsfaglige opgaver i deres arbejde, har pligt til at rapportere UTH.

Du har pligt til at rapportere UTH, hvis du:

er autoriseret sundhedsperson

er apoteker eller apotekspersonale

ikke er autoriseret sundhedsperson, men udfører sundhedsfaglige opgaver som fx social- og sundhedshjælper eller pædagogisk personale på et bosted.

Du må også gerne rapportere UTH, selvom du ikke hører ind under en af de grupper, som har pligt til at rapportere.

Pligten til at rapportere gælder i situationer, hvor:

du selv er involveret i en UTH

du bliver opmærksom på eller oplever en UTH, som andre er involveret i.

Hvilke hændelser skal jeg rapportere?

Fra 1. juli 2023 er der nye, nationale regler for, hvilke UTH man har pligt til at rapportere, når man arbejder med sundhedsfaglige opgaver: Uanset, hvor i sundhedsvæsenet man arbejder, er reglerne fra 1. juli de samme.
Se den nye bekendtgørelse om rapportering af utilsigtede hændelser med den ændrede rapporteringspligt Se optagelser og præsentationer fra webinar om ændret rapporteringspligt Du kan se informationsmaterialer om den ændrede rapporteringspligt længere nede på siden.
Du har pligt til at rapportere utilsigtede hændelser, som:

har bidraget til eller medført alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten/borgeren

kunne have bidraget til eller medført alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten/borgeren.

efter en konkret vurdering kan bidrage til læring og forbedring af patientsikkerheden, selvom konsekvenserne af de enkelte utilsigtede hændelser ikke er eller kunne have været alvorlige eller dødelige for patienten.

Se eksempler på utilsigtede hændelser
Hvad sker der, når jeg har rapporteret en utilsigtet hændelse?

Når du rapporterer en UTH, bliver den i første omgang bearbejdet lokalt - altså der, hvor den er sket. Her vil den UTH-ansvarlige gennemgå hændelsen for at finde ud af:

Hvad der er sket

Hvordan det kunne ske

Hvordan en lignende hændelse kan forebygges.

Hvis du har skrevet dine kontaktinformationer, da du rapporterede hændelsen, har den medarbejder, som har ansvar for at analysere hændelsen, mulighed for at kontakte dig, hvis der er brug for uddybende informationer.

Det er ikke sikkert, at du bliver kontaktet, og du får ikke besked om, hvad der er sket af ændringer ud fra netop din beskrivelse.

Når hændelsen er blevet bearbejdet lokalt, bliver den i anonymiseret form sendt til os i Styrelsen for Patientsikkerhed.

Alle de rapporterede UTH'er kan vise os i styrelsen, om der er mønstre og tendenser på tværs af landet, der kræver særlig opmærksomhed og kan sættes fokus på med fx nationale tiltag og kampagner.

Har det konsekvenser for mig at rapportere utilsigtede hændelser?

Nej - rapporteringsordningen er fortrolig, og ifølge sundhedsloven må rapportering af en UTH aldrig føre til sanktioner.

Patienter og pårørende kan rapportere utilsigtede hændelser

Patienter og pårørende kan også rapportere utilsigtede hændelser og dermed være med til at forbedre patientsikkerheden.

Kampagnen "Hjælp os med at blive endnu bedre" er henvendt til patienter og pårørende og består af en pjece, en plakat og en kort animationsfilm. Du kan informere dine patienter og deres pårørende om muligheden for at rapportere UTH ved fx at give dem en pjece, hænge en plakat op i din praksis eller afspille en kort film på info-/praksisskærme.

# data[].attributes.attachment_link.title
Utilsigtede hændelser - Styrelsen for Patientsikkerhed

# data[].attributes.attachment_link.description
Når noget går galt i forbindelse med sundhedsfaglige opgaver, kalder man det en utilsigtet hændelse. Du skal rapportere utilsigtede hændelser til Dansk Patientsikkerhedsdatabase. På den måde hjælper du med at gøre sundhedsvæsenet endnu mere sikkert. Du kan læse mere om utilsigtede hændelser her.

# data[].attributes.headline
IKAS - Institut for Kvalitet og Akkreditering i Sundhedsvæsenet

# data[].attributes.subject
IKAS - Institut for Kvalitet og Akkreditering i Sundhedsvæsenet

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Klik her, hvis du vil læse mere om baggrunden for DKKM.

IKAS er medlem af IEAA.

Se videoer om IKAS, DDKM, akkreditering mv. på IKAS' Youtubekanal.
IKAS' telefonnummer 8745 0050 besvares på hverdage mellem kl. 10 og 14.
Velkommen til Institut for Kvalitet og Akkreditering i Sundhedsvæsenet (IKAS)

IKAS har til opgave at drive og udvikle Den Danske Kvalitetsmodel (DDKM).
DDKM er et aftalebaseret kvalitetssystem, der er med til at sikre kvaliteten i de helt eller delvist offentligt finansierede sundhedsydelser.

Hvad er baggrunden for akkreditering?

IKAS akkrediterer virksomheder i forskellige dele af sundhedsvæsenet. Akkreditering er en del af de aftaler, der er indgået mellem det offentlige, der betaler, og dem, der leverer ydelserne (fx klinikker, privathospitaler, apoteker). Du kan på hver enkelt sektors side se, hvad der er aftalt i denne sektor.

Hvordan akkreditering foregår i klinikker med ydernummer under sygesikringen

Akkrediteringerne i en given sektor gennemføres over en to- til treårig periode, som er aftalt konkret i hvert enkelt tilfælde. Det betyder, at alle klinikker får besøg af et surveyorteam, der består af en fagperson fra den pågældende profession og en surveyor med anden baggrund fra sundhedsvæsenet. Surveyorne undersøger, om klinikken lever op til de forventninger, der er udtrykt i akkrediteringsstandarderne. Det gør de først og fremmest ved at tale med jer og ved at få vist, hvordan I arbejder; det indgår, at de får vist eksempler på patientjournaler. Meningen er, at det skal opleves som en god dialog med kolleger, men også som en dialog med struktur og med kant, så den kan hjælpe jer fremad. Akkrediteringsstandarderne er udarbejdet af IKAS sammen med den relevante faglige organisation og Danske Regioner. Mange af forventningerne i standarderne er direkte krav i lovgivningen eller i overenskomsten, men det forventes fx også, at klinikkerne efterlever Nationale Kliniske Retningslinjer, at de finder og forebygger risici for patienter, og at de udfører en egenkontrol af deres kvalitet ved én gang årligt at gennemgå en stikprøve af journaler og ved at indsamle informationer om patienters oplevelse af kvaliteten på klinikken. Med andre ord er der tale om forventninger om, at klinikken arbejder på en måde, der sikrer, at der leveres god kvalitet til patienterne.

Hvordan klinikken kan få et godt udbytte af akkrediteringen

Den bedste start får I ved at deltage i de informationsmøder, som jeres fagorganisation og IKAS holder rundt om i landet. Alle klinikker får tilsendt en invitation. Her gennemgås standarderne, så I bliver klædt på til at forstå, hvad det præcist er, der forventes af jer. Ligeledes gennemgås forberedelserne til survey samt detaljerne i, hvordan survey foregår, og hvordan I får jeres akkrediteringsstatus. Det er en del af arbejdet, at der skal udarbejdes nogle beskrivelser af arbejdsgange, hvis klinikken ikke allerede har dem. Der skal også udarbejdes en plan for ledelse og organisering af kvalitetsarbejdet. Der skal sættes tid af til dette, men det vigtigt, at man ikke ser det kun som et skrivearbejde. Erfaringen viser, at det er værdifuldt også at se det som en lejlighed til at drøfte i klinikken, om alle gør det samme; om den måde, man gør det på lige nu, er den optimale, eller om man med fordel kunne ændre noget; og om det man gør, lever op til forventningerne til klinikken (altså akkrediteringsstandarderne), eller om der er noget, man skal lave om på. Et af formålene med at skrive forventningerne ned har netop været at gøre det lettere for jer at finde ud af, hvad de er. Fx har det ikke altid været let at vide, hvad der er god praksis på hygiejneområdet. Det anbefales på det kraftigste at inddrage ikke kun ydernummerindehaverne, men alle personalegrupper i klinikken. Arbejdet med at udarbejde beskrivelser skal hverken underdrives eller overdrives. I skal være opmærksomme på ikke at overfortolke, hvad der forventes. På den anden side har det vist sig, at mange, når de først kommer i gang, skriver mere end det absolut påkrævede. De gør det, fx fordi det er nyttigt ved introduktion af nye medarbejdere, for at hjælpe med at huske, hvad der skal gøres, og for at få drøftelsen af arbejdsgangene. Men hvis I hører, at nogen har skrevet meget, så husk, at det kunne skyldes, at de har misforstået akkrediteringsstandarderne, og at det også kunne skyldes, at de selv har fundet det nyttigt at skrive noget mere ned.

IKAS samarbejder med følgende sundhedsaktører om
Den Danske Kvalitetsmodel

Klik på cirklerne og læs om DDKM for de enkelte sundhedsaktører samt akkrediteringsafgørelser for dem, der har fået foretaget surveybesøg.

Akkrediteringsstandarder for tandplejere og tandlæger er færdigudviklet men afventer politisk afklaring af den fremtidige organisering af voksentandplejen.

# data[].attributes.attachment_link.description
Velkommen til Institut for Kvalitet og Akkreditering i Sundhedsvæsenet (IKAS) IKAS har til opgave at drive og udvikle Den Danske Kvalitetsmodel (DDKM). DDKM er et aftalebaseret kvalitetssystem, der er med til at sikre kvaliteten i de helt eller delvist offentligt finansierede sundhedsydelser. På dette website kan du læse mere om IKAS og DDKM.

# data[].attributes.body
Udgangspunktet for at yde egenomsorg er egenomsorgsbehovene, som Orem inddeler i tre typer:

Universelle egenomsorg er fælles for alle mennesker, uanset den enkeltes sundhedstilstand, alder og udviklingstrin. Behovene er retningsgivende for den handling, som et menneske nødvendigvis må udføre for at drage omsorg for sig selv.

at få luft nok

at få føde nok

håndtering af eliminationsprocesser og affaldsstoffer

balance mellem aktivitet og hvile

balance mellem at være alene og indgå i et socialt samspil

at forebygge farer, som truer menneskets liv, funktion og velvære

at fremme menneskets funktioner og udvikling i sociale grupper i overensstemmelse med menneskets muligheder og begrænsninger og menneskets ønske om at være normal.

Udviklingsrelaterede egenomsorgsbehov understøtter fysiske, psykiske og sociale livsprocesser og fremmer menneskelig udvikling i løbet af livet.

at udvikle sine evner bedst muligt livet igennem

at overvinde tab af familie, ejendom eller arbejde

at overvinde eller minimere konsekvenser af ændrer sundhedstilstand

Sundhedsafvigende egenomsorgsbehov eksisterer hos mennesker, der bliver syge eller får en kronisk sygdom, og dem, der skal gennemgå en lægelig behandling.

at søge hjælp fra sundhedsvæsenet ved truet sundhedstilstand

at overholde den ordinerede medicinske behandling

at reagere på konsekvenserne ved truet sundhedstilstand

at acceptere sig selv i en bestemt sundhedstilstand, hvor der er behov for en bestemt sygepleje

at lære at leve med sygdom og konsekvenser af ændret sundhedstilstand og at have en livsstil, der fortsat fremmer personlig udvikling

# data[].attributes.body
Egenomsorg er menneskets evne til at drage omsorg for sig selv. Man kan også sige, at det er menneskets evne til at dække sine egne behov, der er nødvendige for at leve og overleve. Hvis man ikke længere er i stand til det, har man behov for sygepleje eller andre former for hjælp og støtte.

Orems egenomsorgsteori hører til de såkaldte behovsteorier. Orems er inspireret af Virginia Henderson, når hun siger, at vi som mennesker har en række behov, der skal opfyldes, for at vi kan opnå sundhed og velvære. Orem opfatter mennesket som en person med både fysiske, psykiske, sociale og åndelige behov.

Orem definerer egenomsorg som:

De målrettede aktiviteter, som et modent menneske tager initiativ til og udfører for at opretholde liv, sundhed og velvære.

Hjælp til selvhjælp
Udtrykket skal forstås sådan, at man får hjælp til at klare det, man ikke selv er i stand til, og at hjælpen gives på en sådan måde, at man i videst muligt omfang kan klare sig selv igen.

# data[].attributes.body
Dorothea Orem blev uddannet sygeplejerske i 1930 fra Providence Hospital School of Nursing, Washington og tog senere en bachelor- og mastergrad i sygeplejevidenskab.

Orem udgav i 1971 sin bog om egenomsorg "Nursing: Concepts of Practice" og har med yderligere udgaver gennem årene uddybet teorien.

Orems teori kan karakteriseres som en behovsteori, hvor en behovsvurdering danner grundlag for planlægning af sygepleje til en konkret patient. Orem understreger at enhver vurdering af et plejebehov skal efterprøves ved dialog med patienten, dennes familie og andre sundhedsprofessionelle. Derefter kan sygeplejersken planlægge plejen og i udførelsesfasen fokusere på at hjælpe patienten til at kompensere for egenomsorgsbegrænsninger ved at støtte og styrke patientens egne ressourcer og forebygge nye begrænsninger.

Sygeplejersken skal lede, kontrollere og evaluere alle aspekter af sygeplejprocessen og sikre at sygeplejeprocessen er effektiv og dynamisk.

Orems teori har haft en stor betydning for sygeplejetænkningen og den anvendes i stor udstrækning i Norden, Storbritannien og flere andre lande.

Orem er påvirket af mange af samtidens sygeplejeteoretikere, eksempelvis af Virginia Hendersons sygeplejetænkning om de grundlæggende menneskelige behov og sygeplejerskens særlige funktionsområder.

Desuden kan nævnes Florence Nightingale, Hildegard Peplau og Joyce Travelbee. Orems filosofiske grundlag er bl.a. udviklet på baggrund af filosoffen Kurt Lewin (1890-1947).

# data[].attributes.body
Sygeplejeproces er en metode, der hjælper mig med at identificere sundhedsproblemer hos den enkelte, herefter at analysere, hvilke årsager der kan være til problemet og endelig med at beslutte, hvilke handlinger der vil være korrekte og hensigtsmæssige i den bestemte situation. Det kan både forstås som en problemløsende proces og en model for samarbejde. Det består af fem faser og i praksis jeg vil altid vil bevæge mig frem og tilbage mellem de fem faser.

Ida Orlando blev sygeplejerske fra New York Medical College Hun tog senere en bachelorgrad i Public Health Nursing fra St.John’s University, Brooklyn, og en mastergrad i Mental Health Nursing fra Teachers College Columbia University, New York. Orlando var professor på Yale School of Nursing med psykiatri som fokusområde indtil sin pensionering.

Orlando udgav i 1961 bogen The Dynamic Nurse-Patient  Relationship, baseret på egne observations- og deltagerstudier om interaktionen mellem sygeplejerske og patient. Ud fa disse studier udviklede Orlando teorien om det dynamiske gensidige samarbejde mellem patienten og sygeplejersken og teorien om sygeplejeprocessen. Hun påpegede vigtigheden af at spørge ind til og lytte til patientens egne oplevelser og følelser for herigennem at finde patientens individuelle behov for sygepleje. Sygeplejehandlingerne beskrev Orlando, som en af de første, som en proces ”sygeplejeprocessen”, der udspillede sig mellem sygeplejerske og patient. Patientens behov for hjælp, sygeplejerskens reaktion på dette og sygeplejerskens handlinger er sygeplejeprocessens faser, som udspiller sig i et gensidigt samarbejde mellem sygeplejerske og patient.

Orlandos teori kan karakteriseres som en interaktionsteori.

# data[].attributes.body
Kari Martinsen blev uddannet på Ullevål College of Nursing, Oslo i 1964 og afsluttede senere en bachelorgrad i psykologi ved Oslo Universitet. Inspireret af fænomenologisk tænkning valgte Martinsen derefter at læse filosofi ved Bergen Universitet, hvorfra hun blev magister i 1975 og Dr. Philos i 1984.  I 1990-1995 var Martinsen lektor ved Århus Universitet, hvor hun bl.a. var med til at opbygge kandidatstudiet i sygeplejevidenskab (cand.cur.).

I et omfattende forfatterskab har Martinsen altid lagt vægt på omsorg og moralsk praksis i sine analyser af sygepleje. Martinsen beskriver, i bogen Omsorg, sykepleie, medisin, omsorg som et fænomen, der består af tre aspekter, som tilsammen danner en treenighed: det relationelle, det moralske og det praktiske.

Det relationelle kan ses som et mellemmenneskeligt forhold baseret på gensidighed og fællesskab, hvor det moralske begreb er forbundet med solidaritet og princippet om ansvar for de svage i samfundet, og hvor sygepleje som omsorg må baseres på moralsk ansvarlig magtanvendelse, en ”svag paternalisme”.

I bogen Fra Marx til Løgstrup uddyber Martinsen det filosofiske grundlag for at betragte sygepleje i et ontologisk perspektiv med henvisning til Løgstrups skabelsesfænomenologi og hans tanker om livsytringernes betydning i mødet mellem mennesker. Omsorg forbindes her med begrebet næstekærlighed, hvor moral er at handle til den andens bedste ud fra den andens appel om at blive taget vare på – ”den etiske fordring”. I Øjet og kaldet fortolker Martinsen næstekærlighed med afsæt i fortællingen om den barmhjertige samaritan.

I sine seneste publikationer har Martinsen endvidere beskæftiget sig med evidens, arkitektur og rum. I artikelsamlingen Samtalen, skjønnet og evidensen tager Martinsen afstand fra en ensidig medicinsk evidenstænkning og argumenterer for, at der findes forskellige og ligeværdige former for evidens med hver deres respektive gyldighedskriterier.

-----
Professionel omsorg er kendetegnet ved at vi yder den uden at forvente at få noget igen.

Det sygeplejefaglige skøn består i at bruge sin faglige teoretiske viden, men samtidig at tyde patientens livssituation, og at være åben for muligheder og begrænsninger.

Relationel dimension er når den ene lider, og den anden ønsker at lindre den lidelse.

Praktisk dimension handler om at det ikke er nok at synes noget er synd for den anden person, man skal også handle på det.

Moralsk dimension handler om at vi skal forvalte vores magt moralsk rigtigt ved at gøre det der hjælper patienten bedst

Sentimental omsorg og paternalisme er uhensigtsmæssige måder at forholde til til patienten på.

Svag paternalisme bliver brugt når omsorgen lykkes

# data[].attributes.body
Dorothea Orem blev uddannet sygeplejerske i 1930 fra Providence Hospital School of Nursing, Washington og tog senere en bachelor- og mastergrad i sygeplejevidenskab.

Orem udgav i 1971 sin bog om egenomsorg "Nursing: Concepts of Practice" og har med yderligere udgaver gennem årene uddybet teorien.

Orems teori kan karakteriseres som en behovsteori, hvor en behovsvurdering danner grundlag for planlægning af sygepleje til en konkret patient. Orem understreger at enhver vurdering af et plejebehov skal efterprøves ved dialog med patienten, dennes familie og andre sundhedsprofessionelle. Derefter kan sygeplejersken planlægge plejen og i udførelsesfasen fokusere på at hjælpe patienten til at kompensere for egenomsorgsbegrænsninger ved at støtte og styrke patientens egne ressourcer og forebygge nye begrænsninger.

Sygeplejersken skal lede, kontrollere og evaluere alle aspekter af sygeplejprocessen og sikre at sygeplejeprocessen er effektiv og dynamisk.

Orems teori har haft en stor betydning for sygeplejetænkningen og den anvendes i stor udstrækning i Norden, Storbritannien og flere andre lande.

Orem er påvirket af mange af samtidens sygeplejeteoretikere, eksempelvis af Virginia Hendersons sygeplejetænkning om de grundlæggende menneskelige behov og sygeplejerskens særlige funktionsområder. Desuden kan nævnes Florence Nightingale, Hildegard Peplau og Joyce Travelbee. Orems filosofiske grundlag er bl.a. udviklet på baggrund af filosoffen Kurt Lewin (1890-1947).

# data[].attributes.attachment_link.description
I virksomheder med ti eller flere ansatte skal arbejdsgiveren etablere en arbejdsmiljøorganisation (AMO)

# data[].attributes.headline
BFA - Branche Fællesskabet for Arbejdsmiljø

# data[].attributes.subject
BFA - Branche Fællesskabet for Arbejdsmiljø

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
De fem BrancheFællesskaber for Arbejdsmiljø

BrancheFællesskaberne for Arbejdsmiljø støtter arbejdspladserne med information og vejledning om arbejdsmiljø ved blandt andet at lave vejledninger, konferencer og uddannelse.

De fem BrancheFællesskaber for Arbejdsmiljø (BFA) består af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter.

Vælg dét BrancheFællesskab for Arbejdsmiljø til højre, som dækker din branche.

# data[].attributes.attachment_link.description
De fem BrancheFællesskaber for Arbejdsmiljø BrancheFællesskaberne for Arbejdsmiljø støtter arbejdspladserne med information og vejledning om arbejdsmiljø ved blandt andet at lave vejledninger, konferencer og uddannelse. De fem BrancheFællesskaber for Arbejdsmiljø (BFA) består af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter. Vælg dét BrancheFællesskab for Arbejdsmiljø til højre, som dækker din branche.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Arbejdspladsvurdering (APV) er en kortlægning af arbejdsmiljøet, som følges op af en beskrivelse af problemerne, en handlingsplan og en plan for opfølgning på problemerne.

APV er en lovpligtig proces, som skal gennemføres hvert 3. år, samt hvis der sker væsentlige ændringer i arbejdsforholdene. Væsentlige ændringer kan f.eks. være ændrede plejebehov hos en ældre i hjemmeplejen eller en ny indretning af arbejdspladsen.

APVen udarbejdes af arbejdsmiljøgruppen og skal omfatte både det fysiske og psykiske arbejdsmiljø samt sygefravær. Læs mere om de formelle regler og rammer for APV på Arbejdstilsynets hjemmeside.

Der er to mål med APV

At følge og overvåge arbejdsmiljøet på en systematisk måde, så I kan opdage problemer i tide og gribe ind, før de bliver alvorlige.

At lægge en plan for, hvordan ledelse og medarbejdere skal løse de problemer, som APV'en afdækker.

Gør APV-arbejdet enkelt

Opgaven med APV kan umiddelbart virke overvældende og bureaukratisk. Men sådan behøver det ikke at være. APV kan laves på mange niveauer, og der er ingen faste krav til omfang og dybde. Det vigtigste er, at I kommer i gang med arbejdet. Hellere en simpel APV, som bliver fulgt godt op, end en kæmpe analyse, der samler støv på hylderne. Læs mere om metoder i APV-arbejdet.

APV - Hvem gør hvad?

Det er arbejdsgiverens pligt at sørge for, at lovens krav om APV bliver holdt. Arbejdsmiljøudvalget skal lægge rammerne for arbejdet med APV og f.eks. afgøre, hvilke opgaver de ansatte skal løse, og hvilke opgaver der hviler på arbejdsmiljørepræsentanten og lederen. Hent værktøjer og skemaer til APV her.

APV ved sygehusbehandling i hjemmet

Behandler du patienter i deres private hjem? Så husk på, at det er en arbejdsplads, hvor både fysisk og psykisk arbejdsmiljø skal være i orden. Læs mere om APV i private hjem her.

# data[].attributes.attachment_link.description
Arbejdspladsvurdering (APV) er en kortlægning af arbejdsmiljøet, som følges op af en beskrivelse af problemerne, en handlingsplan og en plan for opfølgning på problemerne. APV er en lovpligtig proces, som skal gennemføres hvert 3. år, samt hvis der sker væsentlige ændringer i arbejdsforholdene. Væsentlige ændringer kan f.eks.

# data[].attributes.body
en UTH er en fejl eller hændelse, der er opstået under behandling, undersøgelse, pleje eller rehabilitering i sundhedsvæsenet, og som ikke skyldes patientens sygdom.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hvad er en utilsigtet hændelse?

Når noget går galt i forbindelse med sundhedsfaglige opgaver, kaldes det en utilsigtet hændelse (UTH). Det er en hændelse, som har eller kunne have haft konsekvenser for patienten i forskellig grad. Den kaldes utilsigtet, fordi det ikke var hensigten, at det skulle ske. Du skal rapportere utilsigtede hændelser til Dansk Patientsikkerhedsdatabase (DPSD).

Hvorfor rapportere utilsigtede hændelser?

Når du rapporterer UTH, er du med til at forbedre patientsikkerheden.

Formålet med at rapportere UTH er nemlig at forebygge, at en lignende hændelse sker igen. Når I rapporterer UTH på din arbejdsplads, bliver det synligt, hvor der er risiko for patientsikkerheden, og hvor I kan arbejde med at lære af og forbedre det, der ikke gik, som det skulle.

Utilsigtede hændelser kan derfor være et værktøj til fx at se, hvor man skal sætte ind og ændre arbejdsgange og bestemte måder at gøre noget på.

Hvem skal rapportere utilsigtede hændelser?

Alle, der udfører sundhedsfaglige opgaver i deres arbejde, har pligt til at rapportere UTH.

Du har pligt til at rapportere UTH, hvis du:

er autoriseret sundhedsperson

er apoteker eller apotekspersonale

ikke er autoriseret sundhedsperson, men udfører sundhedsfaglige opgaver som fx social- og sundhedshjælper eller pædagogisk personale på et bosted.

Du må også gerne rapportere UTH, selvom du ikke hører ind under en af de grupper, som har pligt til at rapportere.

Pligten til at rapportere gælder i situationer, hvor:

du selv er involveret i en UTH

du bliver opmærksom på eller oplever en UTH, som andre er involveret i.

Hvilke hændelser skal jeg rapportere?

Fra 1. juli 2023 er der nye, nationale regler for, hvilke UTH man har pligt til at rapportere, når man arbejder med sundhedsfaglige opgaver: Uanset, hvor i sundhedsvæsenet man arbejder, er reglerne fra 1. juli de samme.
Se den nye bekendtgørelse om rapportering af utilsigtede hændelser med den ændrede rapporteringspligt Se optagelser og præsentationer fra webinar om ændret rapporteringspligt Du kan se informationsmaterialer om den ændrede rapporteringspligt længere nede på siden.
Du har pligt til at rapportere utilsigtede hændelser, som:

har bidraget til eller medført alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten/borgeren

kunne have bidraget til eller medført alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten/borgeren.

efter en konkret vurdering kan bidrage til læring og forbedring af patientsikkerheden, selvom konsekvenserne af de enkelte utilsigtede hændelser ikke er eller kunne have været alvorlige eller dødelige for patienten.

Se eksempler på utilsigtede hændelser
Hvad sker der, når jeg har rapporteret en utilsigtet hændelse?

Når du rapporterer en UTH, bliver den i første omgang bearbejdet lokalt - altså der, hvor den er sket. Her vil den UTH-ansvarlige gennemgå hændelsen for at finde ud af:

Hvad der er sket

Hvordan det kunne ske

Hvordan en lignende hændelse kan forebygges.

Hvis du har skrevet dine kontaktinformationer, da du rapporterede hændelsen, har den medarbejder, som har ansvar for at analysere hændelsen, mulighed for at kontakte dig, hvis der er brug for uddybende informationer.

Det er ikke sikkert, at du bliver kontaktet, og du får ikke besked om, hvad der er sket af ændringer ud fra netop din beskrivelse.

Når hændelsen er blevet bearbejdet lokalt, bliver den i anonymiseret form sendt til os i Styrelsen for Patientsikkerhed.

Alle de rapporterede UTH'er kan vise os i styrelsen, om der er mønstre og tendenser på tværs af landet, der kræver særlig opmærksomhed og kan sættes fokus på med fx nationale tiltag og kampagner.

Har det konsekvenser for mig at rapportere utilsigtede hændelser?

Nej - rapporteringsordningen er fortrolig, og ifølge sundhedsloven må rapportering af en UTH aldrig føre til sanktioner.

Patienter og pårørende kan rapportere utilsigtede hændelser

Patienter og pårørende kan også rapportere utilsigtede hændelser og dermed være med til at forbedre patientsikkerheden.

Kampagnen "Hjælp os med at blive endnu bedre" er henvendt til patienter og pårørende og består af en pjece, en plakat og en kort animationsfilm. Du kan informere dine patienter og deres pårørende om muligheden for at rapportere UTH ved fx at give dem en pjece, hænge en plakat op i din praksis eller afspille en kort film på info-/praksisskærme.

# data[].attributes.attachment_link.title
Utilsigtede hændelser - Styrelsen for Patientsikkerhed

# data[].attributes.attachment_link.description
Når noget går galt i forbindelse med sundhedsfaglige opgaver, kalder man det en utilsigtet hændelse. Du skal rapportere utilsigtede hændelser til Dansk Patientsikkerhedsdatabase. På den måde hjælper du med at gøre sundhedsvæsenet endnu mere sikkert. Du kan læse mere om utilsigtede hændelser her.

# data[].attributes.body
DVT er en blodprop i venerne i benet eller bækkenet.

# data[].attributes.body
KL har til formål at varetage de 98 danske kommuners interesser.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
KL følger situationen i Ukraine meget tæt, og KL er løbende i dialog med de nationale myndigheder herom. Krigen i Ukraine har betydet, at kommunerne står overfor nye opgaver. Primært med at modtage de flygtninge, der nu kommer ind i landet fra Ukraine. KL vil løbende opdatere siden med relevant info.

# data[].attributes.attachment_link.description
KL og regeringen har indgået en økonomiaftale for 2024. Der er tale om en stram aftale, men den giver et reelt grundlag for den kommunale budgetlægning. Nu har regeringen sammen med kommunerne en stor opgave i at afstemme med borgerne, hvilken velfærd de kan forvente i de kommende år.

# data[].attributes.body
PLO er en organisation, der varetager de praktiserende lægers faglige og økonomiske interesser.

# data[].attributes.attachment_link.description
PLO varetager de praktiserende lægers faglige og økonomiske interesser. PLO indgår overenskomster og aftaler på vegne af de praktiserende læger.

# data[].attributes.body
er et elektronisk redskab til at skabe en samlet oversigt over borgerens aktuelle ordinationer og medicinindkøb.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Skal lægen bruge FMK/DDV?

2. Hvad skal registreres i FMK/DDV?

3. Hvad kan registreres i FMK?

4. Hvad er lægens ansvar ved brug af FMK?

5. Hvad er ajourføring i FMK, og er der pligt til det?

6. Hvad er lægens ansvar ved ajourføring i FMK?

7. Hvor ofte bør ajourføres?

8. Skal der ændres i FMK i forhold til generiske lægemidler?

9. Skal der ændres i FMK, hvis ikke apoteket har den ordinerede pakningsstørrelse?

10. Skal der ændres i FMK, hvis ikke apoteket har den ordinerede styrke?

11. Skal der ændres i FMK ved ny dosis?

12. En eller to ordinationer ved løbende behandling og efter behov?

13. Hvordan skal henvendelser fra hjemmesygeplejen om håndkøbslægemidler håndteres?

14. Hvordan skal henvendelser fra hjemmesygeplejen om kosttilskud håndteres?

15. FMK og hjemmesygeplejens håndtering af lægemiddelbehandling m.v.

16. FMK og dosisdispensering fra apoteket

17. Seponering af behandling - både ordination og recepter?

18. Ordination af tryghedskasse - tilbud til patienter i terminal behandling?

19. Hvordan ordineres magistrelle lægemidler?

20. Hvordan ordineres lægemidler på udleveringstilladelse?

21. Ordination af vacciner i FMK og registrering af indgivelse i DDV?

22. Må klinikpersonale lave udkast til lægemiddelordinationer/recepter?

23. Er der undtagelser fra ordination i FMK?

Flere spørgsmål om FMK 2. Hvad skal registreres i FMK/DDV?

Lægemiddelordinationer.

Recepter.

Udleverede lægemidler.

Givne vacciner, herunder batch-nr.

Bliver du opmærksom på egne fejlregistreringer i FMK, skal du som læge ændre disse. I visse tilfælde kan sundhedsmyndighederne også bede om, at ikke blot egne fejlregistreringer ændres, men også at mere generelle fejlregistreringer ændres/berigtiges.

Da der er pligt til at registrere oplysningerne ovenfor, sikres det ved certificering af integrationen lokalt, at alle oplysninger kommer korrekt videre til næste bruger, men der kan stadig være stor forskel på den visuelle fremstilling.

Pligten til ordination ved brug af FMK kan fraviges under særlig omstændigheder, fx ved brug af telefon, fax eller papir. Særlige omstændigheder kan være teknisk nedbrud. Dog skal § 4-lægemidler (afhængighedsskabende lægemidler), lægemidler til dosisdispensering samt lægemidler til brug i klinikken altid ordineres via FMK.
Flere spørgsmål om FMK
3. Hvad kan registreres i FMK?

Lovgivningsmæssigt kan en række oplysninger, der kan være relevante for medicineringen, anføres i FMK. Da der ikke er pligt til registrering, er det ikke fastsat, hvordan dette skal ske i FMK.

Derfor vil måden, der registreres på, afhænge af, hvordan FMK er integreret lokalt, ligesom understøttelsen ved datasæt fx for kosttilskud og ernæringspræparater er forskellig.

For de oplysninger, som kan registres, men som ikke skal, gælder, at der ikke er entydighed eller sikkerhed for visningen på tværs af sektorer. Derfor er værdien af registreringerne begrænset tværsektorielt, men kan være nyttig i eget system.
Flere spørgsmål om FMK
4. Hvad er lægens ansvar ved brug af FMK?

FMK er et teknisk redskab, som skal understøtte patientsikkerheden i medicineringen. FMK er ikke en journal. Integration af FMK i lokalt systemet medfører dog, at oplysninger i FMK tilføres journalen (medicinmodul).

Brug af FMK ændrer derfor ikke ved det ansvar, som lægen har til at udvise omhu og samvittighedsfuldhed i sit virke.

Den omhu og samvittighedsfuldhed, som bør udvises ved ordination af lægemidler, fremgår af Sundhedsstyrelsens vejledning om ordination og håndtering af lægemidler.
Flere spørgsmål om FMK
5. Hvad er ajourføring i FMK, og er der pligt til det?
Ajourføring i FMK er en funktionalitet, som sygehuse og kommuner har ønsket til brug for deres behandling med henblik på at sikre sig, at medicinoplysningerne i FMK er aktuelle og retvisende.

Der er ikke lovgivningsmæssigt pligt til at foretage ajourføring, jf. svaret på spørgsmål 2.

Dog kan der være indgået centrale eller lokale aftaler om, at praktiserende læger skal ajourføre, herunder i hvilke tilfælde og omstændigheder.

Af overenskomst om almen praksis fremgår det, at lægerne ved anvendelse af ydelserne 0120 (aftalt specifik forebyggelsesindsats), 0121 (opsøgende hjemmebesøg for skrøbelige ældre) og i forbindelse med visse lokale aftaler er forpligtiget til at vurdere borgerens medicinordinationer. Dette sker ved brug af FMK og omfatter også afslutning ved tryk på 'ajourført'.

Der er ikke pt. lokale aftaler om ajourføring i FMK, men der kan være lokale aftaler for indsatser, hvori kan indgå ajourføring som en naturlig del af indsatsen, fx en indsats, hvor der tilbydes medicingennemgang til en målgruppe, hvor eventuelle ændringer og ajourføring i FMK bør anvendes, idet næste bruger derved bliver bekendt med aktualiteten.

Flere spørgsmål om FMK

Om omhu og samvittighedsfuldhed, og dermed ansvar ved angivelse af "ajourført", har Styrelsen for Patientsikkerhed anført, at brug af "ajourført" er et signal til næste bruger om, at FMK afspejler den aktuelle medicinering, og at der ikke er tale om åbenlyse fejl.

En ajourføring er dermed ikke en medicingennemgang, og kan snarere sammenlignes med den iagttagelse af den øvrige medicinering, som bør ske ved enhver ordination fx i forhold til åbenlyse uhensigtsmæssige interaktioner eller voldsomme/overraskende doseringer.

Iagttagelse af medicineringen ved ajourføring såvel som ordination gælder for alle lægemidler og uanset hvilken læge, som har ordineret behandlingen.
Flere spørgsmål om FMK
For den kommunale hjemmesygeplejes håndtering af borgernes medicin er det vigtigt at sikre overensstemmelse mellem FMK og den medicin, der er hos borgeren, og som er registreret i deres omsorgssystem.

Derfor kan det være særligt relevant at benytte "ajourføring" for borgere, som modtager hjælp fra hjemmesygeplejen, ligesom hjemmesygeplejen vil kunne kontakte praktiserende læge med ønske om ajourføring.

For borgere der udskrives fra sygehus, bør sygehuset ajourføre FMK ved udskrivelse.
Flere spørgsmål om FMK
I Danmark ordineres på handelsnavn, mens udleveringen fra apoteket tager afsæt i billigste generiske lægemiddel. Det er hjemmesygeplejens opgave at holde styr på, hvilket generisk produkt, som er udleveret for en given ordination i FMK.

Hjemmesygeplejen skal gøre dette i eget journalsystem.
Flere spørgsmål om FMK
9. Skal der ændres i FMK, hvis ikke apoteket har den ordinerede pakningsstørrelse?
Nej, apoteket er i lovgivningen (receptbekendtgørelsen) givet en række muligheder for at udlevere andre pakningsstørrelser end det ordinerede, fx to mindre pakninger, som samlet svarer til det ordinerede.

Tilsvarende kan der også udleveres et antal pakninger, som samlet svarer til lidt mindre eller lidt mere end det ordinerede, men den udleverede mængde skal være så tæt på det or-dinerede som muligt.

For visse lægemidler gælder denne mulighed ikke, og praktiserende læger kan derfor undtagelsesvist blive kontaktet for ændring af pakningsstørrelse.
Flere spørgsmål om FMK
Ved kontakt fra apoteket om behov for udlevering af en anden styrke af lægemidlet end ordineret, skal ordination og recept ændres.

Det er fx ikke tilladt for apoteket at ændre 2 tablet á 50 mg til 1 tablet á 100 mg. Dette skyldes patientsikkerhed.
Flere spørgsmål om FMK
Hvis dosis ændres, skal der ændres i FMK, da den nye dosis herved vil udgøre den aktuelle medicinering. Der vil ikke nødvendigvis som følge heraf skulle laves en ny recept.

Eksempel: En borger ordineres et lægemiddel, hvor doseringen er 2 tabletter 2 gange dagligt. Borgeren indløser recepten på apoteket.

Ved telefonkonsultation ændres doseringen til 2 tabletter 3 gange dagligt. Doseringen ændres i FMK, men borgeren har allerede lægemidlet og har derfor ikke behov for en ny recept.

Generelt er det vigtig at være præcis i doseringen, dog ikke mere præcis end det er nødvendigt, fx morgen/middag/aften frem for klokkeslæt.

Dette også selv om fx hjemmesygeplejen i visse tilfælde kunne ønske sig det af hensyn til deres arbejdsgange.

I forhold til dosering er det også vigtigt at overveje, særligt for borgere der modtager hjælp fra hjemmesygepleje, om der hensigtsmæssigt kunne overlades et vist råderum til personalet i hjemmesygeplejen.

Dette for at hindre at hjemmesygeplejen kontakter lægen for dosisændringer. Eksempel: Svagt smertestillende efter behov, dog maksimalt 2 tabletter 4 gange dagligt, frem for 2 tabletter 3 gange dagligt.
Flere spørgsmål om FMK
Der er kun behov for en ordination for det samme lægemiddel. To vil kunne give anledning til forkert brug - overdosering.

Ved ordination af et lægemiddel, som omfatter både løbende fast behandling og efter behov kan fx skrives: 2 tabletter 2 gange dagligt og i øvrigt efter behov, dog maksimalt 2 tabletter 4 gange dagligt.
Flere spørgsmål om FMK
Dette gælder fx svage smertestillende og afføringsmiddel.

Er der ikke indikation for ordination, fx fordi der er tale om en enkeltstående hændelse som brug af næsespray pga. forkølelse, skal lægen vurdere, om det er til fare for borgeren at benytte håndkøbslægemidlet, og såfremt det ikke vurderes at være tilfældet, acceptere brugen overfor hjemmesygeplejen.

Brugen af præparatet kan angives i FMK, men skal ikke, dog skal accepten journalføres hos både læge og hjemmesygepleje.
Flere spørgsmål om FMK
Kosttilskud undergår ikke en godkendelsesprocedure svarende til lægemidler. Sundhedsmyndighederne anbefaler brug af relativt få kosttilskud til visse borger- og patientgrupper.

Ved henvendelser fra hjemmesygeplejen kan sundhedsmyndighederne anbefalinger inddrages, men generelt gælder, at lægen skal vurdere, om det er til fare for borgeren at benytte kosttilskuddet.

Såfremt lægen vurderer, at det ikke er til fare for borgen og accepterer brugen overfor hjemmesygeplejen, kan kosttilskuddet registreres i FMK, men skal ikke, dog skal accepten journalføres hos både læge og hjemmesygepleje.

I relation til ovenstående gøres der opmærksom på, at lægen er ansvarlig for vurderingen af brugen af et kosttilskud, også selv om lægen ikke kender kosttilskuddets indhold, fx pulveriseret hajtand.
Flere spørgsmål om FMK
Den kommunale hjemmesygepleje skal med baggrund i oplysningerne i FMK administrere borgernes medicin i deres eget journalsystem (EOJ-systemer).

Det er også her, hjemmesygeplejen skal registre brugen af håndkøbsmedicin, som ikke er ordineret i FMK, samt eventuel brug af kosttilskud efter accept fra lægen.

I mange EOJ-systemer benyttes klokkeslæt for administration af medicinen, hvorfor hjemmesygeplejen efterspørger tidspunkt i forhold til dosering.

Generelt er det vigtig, at lægen er præcis i forhold til administration af behandlingen, dog ikke mere præcis end det er nødvendigt, fx morgen/middag/aften frem for klokkeslæt.

Dette også selv om fx hjemmesygeplejen i visse tilfælde kunne ønske sig det. Ved fx angivelse af "morgen" kan hjemmesygeplejen selv vælge tidspunkt, dvs. såvel kl. 7 som kl. 9.
Flere spørgsmål om FMK 16. FMK og dosisdispensering fra apoteket
Dosisdispensering fra apoteket er et tilbud som borgeren kan acceptere, men borgeren er ikke forpligtet til at acceptere tilbuddet uanset at hjemmesygeplejen finder det relevant.

Dette bl.a. fordi dosisdispensering er forbundet med et gebyr til apoteket. Finder lægen, at dosisdispensering er et relevant tilbud til borgeren, og borgeren accepterer, ordinerer lægen dosisdispensering, hvorved der ydes medicintilskud til gebyret til apoteket.

Lægemidler, der skal dosisdispenseres, skal altid ordineres i FMK. Ordination og overblik over dosisdispenserede lægemidler sker via FMK's dosisdispenseringsmodul, som også danner grundlag for apotekers dosispakning.

Herefter træffer borgeren eller fx hjemmesygeplejen på borgerens vegne, aftale om udlevering af de dosisdispenserede lægemidler med et apotek.

Flere spørgsmål om FMK

Borgerne kan benytte gyldige recepter for udlevering af lægemidler, også selv om det ikke længere er relevant behandling.
Ved seponering af en lægemiddelordination er det derfor vigtigt, at de tilhørende recepter også annulleres.
Flere spørgsmål om FMK 18. Ordination af tryghedskasse - tilbud til patienter i terminal behandling?
Apoteket tilbyder borgere i den terminale fase en Tryghedskasse. En Tryghedskasse består af en række lægemidler og remedier.

Hvert lægemiddel i "Tryghedskassen" skal ordineres i FMK, ligesom det gælder alle andre lægemidler. Dette fordi der skal forelægge en recept for udlevering af ethvert receptpligtigt lægemiddel, ligesom dosering m.v. skal fremgå bl.a. til hjemmesygeplejens brug.

Apotekerne har med henblik på ordination af "Tryghedskassen" i FMK valgt at tildele denne et magistrelt varenummer. Uanset det magistrelle varenummer skal hvert lægemiddel i "Tryghedskassen" ordineres i FMK.
Flere spørgsmål om FMK
Magistrelle lægemidler kan ordineres via FMK.
Flere spørgsmål om FMK
Lægemidler, som skal ordineres efter en udleveringstilladelse fra Lægemiddelstyrelsen, kan ikke ordineres via FMK. Ordination bør være skriftlig, idet borgeren også vil skulle forevise udleveringstilladelsen på apoteket for fremskaffelse af lægemidlet.
Flere spørgsmål om FMK
21. Ordination af vacciner i FMK og registrering af indgivelse i DDV?
Det Danske Vaccinationsregister (DDV) er en del af FMK. I DDV registreres alle indgivne vacciner, herunder bl.a. den benyttede vaccine i form af batch.nr.

For vacciner, som er et gratis tilbud for visse borgere, fx vacciner i børnevaccinationsprogrammet og influenzavaccination, vil der ikke skulle ske ordination i FMK, idet vaccinerne leveres/købes via SSI.

Indgivelsen skal derimod altid registreres i DDV.

For vacciner, som ikke er et gratis tilbud til borgerne, fx rejsevacciner, er ud-gangspunktet, at vaccinen ordineres via FMK.

Borgeren køber herefter vaccinen på apoteket, hvorefter indgivelsen registreres i DDV. Her er der således både oplysninger i FMK og i DDV.

I visse tilfælde indkøber klinikken en større mængde vacciner fra SSI, fx influenzavaccine, til brug også for vaccination af borgere, som ikke har adgang til det gratis tilbud.

Har klinikken indkøbt vaccinen, registreres alene indgivelsen i DDV.
Flere spørgsmål om FMK
Det er muligt for lægen i FMK at benytte medhjælpere - klinikpersonale, med henblik på at klinikpersonalet kan lave udkast til lægemiddelordinationer/recepter i FMK.

Udkast skal godkendes af lægen, og først her er recepten afsendt til apotekerne (FMK-server).

For lægeklinikker i kompagniskab er det vigtigt at alle læger udpeger personale i klinikken (personale, som skal varetage den konkrete opgave) som sin medhjælp, og ikke blot én læge.

Dette for at sikre, at klinikpersonalet kan handle på vegne af alle klinikkens læger, således at det er den behandlingsansvarlige læge, som også er udsteder af lægemiddelordination/recept.
Flere spørgsmål om FMK 23. Er der undtagelser fra ordination i FMK?
I henhold til receptbekendtgørelsen (§ 15, stk. 3, nr. 3) skal alle recepter på lægemidler til brug i klinikken ordineres elektronisk. Lægemiddelstyrelsen har den 8. april 2019 givet dispensation herfra, idet dette ikke er teknisk muligt i FMK, når det gælder visse magistrelle lægemidler og lægemidler som benyttes efter en udleveringstilladelse fra styrelsen. I de to tilfælde, kan den praktiserende læge ikke ordinere elektronisk, men må gøre det skriftligt, via telefax eller pr. telefon.

Endelig kan der være udfordringer ved elektronisk ordination af visse magistrelle lægemidler til udlændinge (personer uden dansk personnummer). Også i dette tilfælde må den praktiserende læge ordinere skriftligt, via telefax eller pr. telefon.

Lægemiddelstyrelsen vil snarest muligt ændre receptbekendtgørelsen, så ovenstående fremgår

Flere spørgsmål om FMK
FAQ om FMK er opdateret december 2017. Denne version er en opdateret version af en tidligere FAQ om FMK fra maj 2016. Opdateringen er sket i forhold til aktualitet, bl.a. ændrede regler (receptbekendtgørelsen), og med baggrund i spørgsmål fra praktiserende læger det seneste årstid.

# data[].attributes.attachment_link.description
Skal lægen bruge FMK/DDV? Hvad skal registreres i FMK/DDV? Hvad kan registreres i FMK? Hvad er lægens ansvar ved brug af FMK? Hvad er ajourføring i FMK, og er der pligt til det? Hvad er lægens ansvar ved ajourføring i FMK? Hvor ofte bør ajourføres? Skal der ændres i FMK i forhold til generiske lægemidler?

# data[].attributes.headline
TOBS - Tidlig Opsporing af Begyndende Sygdom

# data[].attributes.subject
TOBS - Tidlig Opsporing af Begyndende Sygdom

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Oprettet/godkendt af:
Udv.sgpl JBP Godkendt af leder for sygeplejen og sundhedschef, oktober 2020

Målgruppe:
Alle ansatte i Social- og Sundhedsforvaltningen, der efter både Service- og Sundhedslov varetager opgaver hos borgere i følgende enheder:

Sygeplejen

Hjemmeplejen

Plejehjem

Rehabiliteringsafdelingen

Borgerteamet

Center Døgn

Proceduren omfatter således følgende faggrupper, der alle skal kunne anvende måling af vitale værdier som grundlag for TOBS:

Social- og sundhedsassistenter

Sygeplejersker

Øvrige faggrupper skal kunne identificere ændringer i borgerens tilstand/adfærd og pludseligt opståede tegn til udvikling/forværring af sygdom, og herefter tilkalde hjælp fra sygeplejefaglig kollega.

Uddannelsessøgende der selvstændigt varetager opgaver hos borgerne skal kunne identificere ændringer i borgerens tilstand/adfærd og pludseligt opståede tegn til udvikling/forværring af sygdom, og herefter tilkalde hjælp fra ansat kollega.

Uddannede og ikke-uddannede vikarer skal kunne identificere ændringer i borgerens tilstand/adfærd og pludseligt opståede tegn til udvikling/forværring af sygdom, og herefter tilkalde hjælp fra ansat kollega.

Proceduren omfatter alle borgere der modtager ydelser efter Service- og/eller Sundhedslov.

Terminalerklærede borgere er i udgangspunktet uden for procedurens målgruppe, med mindre der foreligger ordination, indikation og handlingsanvisninger fra læge.

Medarbejderne kender, inddrager og handler efter den viden og de redskaber, der anvendes ved tidlig opsporing af begyndende sygdom samt efterfølgende triagering.

Definition af begreber:
:
Tidlig Opsporing af Begyndende Sygdom. Består dels af ændringsskemaet og dels af måling af vitale værdier. Ved måling af vitale værdier scores ud fra fastsatte grænser og der tildeles point for hver vital værdi.

Ændringsskema:
Redskab til systematisk at foretage hverdagsobservationer hos borgeren. Indebærer afdækning af borgerens tilstand og velbefindende efter følgende 6 fokusområder: "Psykisk og socialt", "hjemmet", "hverdagsaktiviteter", "spise og drikke", "fysiske klager" samt "medicin".

Vitale værdier:
Består af målinger/vurderinger af følgende værdier:

Puls
Bevidsthed
Respirationsfrekvens
Temperatur
Systolisk blodtryk

Triage:
Sammentælling af antal opnåede point og inddeling af point i 3 farvekategorier:

Grøn (habitualtilstand)
Gul (én eller flere ændringer ift habitualtilstand, få point ift afvigende målinger)
Rød (markante ændringer ift habitualtilstand, mange point ift afvigende målinger).

Appinux:
Eksternt digitalt system som benyttes til indtastning af TOBS-værdier samt ændringer i ændringsskemaet. Appinux foretager automatisk triagering på baggrund af indtastede værdier og ændringer. Kan benyttes fra pc, smartphone og tablet (se vejledning - Appinux fra tablet og mobil).

For den aktuelle triagefarve angives handlingsanvisning som skal følges af den medarbejder, der indtaster værdier og ændringer i systemet.

Giver mulighed for overblik over gule og røde borgere lokalt i egen enhed samt for sygeplejen og akutsygeplejen over gule og røde borgere i samtlige enheder.

Data og værdier indtastet i Appinux integreres automatisk i Nexus.
Der skal fortsat oprettes måle-instrukser i Nexus forud for triagering i Appinux (se arbejdsgangsbeskrivelse for Målinger).

ISBAR:
Metode til sikker mundtlig kommunikation om borgers helbredstilstand, som sikrer et fælles sprog om observationer.
ISBAR-metoden skal anvendes når en medarbejder følger handlingsanvisningen og ringer til/snakker med en kollega eller læge:

Identifikation - af dig selv og af borger.
Situation - hvorfor ringer du, hvad har du set og målt.
Baggrund - fortæl kort om borgerens situation og helbredstilstand, hvad er der igangsat.
Analyse - beskriv problemet er tydeligt og præcist som muligt.
R åd - bed om at få at vide, hvad du skal foretage dig nu af observationer og målinger, træf klare aftaler om hvem der gør hvad og hvornår du igen skal ringe op/ringes op og dokumentér dette i en observation.

Forbered dig inden du ringer:

Vurder borgerens situation

Overvej, om du skal kontakte andre udover den faggruppe der angives i Appinux

Læs de nyeste notater i journalen /omsorgssystemet

Hav relevante oplysninger klar som fx.

-BT, puls, temperatur, vejrtrækning
-bevidsthedsniveau
-medicinliste
-nuværende sygepleje
-nuværende hjælp til personlig pleje og praktisk bistand
-andre forhold som madservice, hjælpemidler, daghjem,
-træning og bolig

Beskrivelse/fremgangsmåden:
Formålet med TOBS er at forebygge en forværring af eksisterende sygdom eller akut opstået sygdom hos borgeren, så tilstanden ikke udvikler sig til indlæggelseskrævende behandling eller svære funktionstab.

Rettidig identifikation af borgere med begyndende sygdom kan betyde, at mindre syge borgere kan behandles hjemme, inden tilstanden udvikler sig alvorligt, mens de svært syge visiteres til akutplads/indlægges straks uden unødig forsinkelse.

Målet med rettidig TOBS, triagering og korrekt iværksat handling efter angiven handlingsanvisning er færre indlæggelser med forebyggelige sygdomme. Desuden at

Borgerne bevarer deres sædvanlige, stabile tilstand (habituelle tilstand).

Skærpe opmærksomheden på borgere, der er i risiko for tab af funktionsevne eller udvikling af sygdom, ved at medarbejderen identificerer ændringer og iværksætter handlinger.

Øge kvaliteten og effektiviteten i sygeplejefaglige ydelser og dermed sikre optimal udnyttelse af ressourcer.

I Middelfart Kommune er TOBS bygget op om redskaberne "Ændringsskema" og "TOBS-måling" og automatisk triagering efter ændringer i habitualtilstand og afvigende vitale værdier.
Begge redskaber findes i Appinux-systemet, der udfyldes via pc, mobil eller tablet.

OBS: TOBS og ændringsskema i Nexus må IKKE benyttes.

Ændringsskema:
Alle borgere tilknyttet kommunens hjemmepleje, plejehjem, borgerteam, center døgn og sygepleje, skal have et udfyldt ændringsskema.
Hvor borgeren er tilknyttet både hjemmepleje og sygepleje, er udfyldelsen af ændringsskemaet hjemmeplejens ansvar.

Udfyldning af ændringsskemaet:

Udfyldes så vidt muligt i samarbejde mellem borger og medarbejder

Udfyldes ved opstart af nye borgere i hjemmeplejen/sygeplejen/plejecentre/center døgn senest 3 hverdage efter opstart

Udfyldes ved borgere, der udskrives fra sygehus ved førstkommende besøg

Ved hvert fokusområde sættes "flueben" ved den svarmulighed, der passer bedst for emnet. Overvej evt døgnvariation i borgers tilstand og adfærd.

Anvend evt kommentarfelter til uddybning og begrundelser hvor relevant.

Ved første udfyldelse af ændringsskemaet vil denne tilstand automatisk triageres som borgerens habitualtilstand og skemaet vil automatisk markeres grøn.

Efterfølgende ændringer i skemaet vil tage udgangspunkt i habitualtilstanden og Appinux triagerer borgeren automatisk.
Borgere der triageres gule og røde vises i enhedens "Observationer" i Appinux. Sygeplejen og akutsygeplejen har visning af alle gule og røde borgere.

Handlingsanvisninger ift ændringsskema:

Borger i grøn:

Alle faggrupper der kommer i borgerens hjem, skal være opmærksomme på ændringer i borgerens tilstand ift den kendte habituelle tilstand.

Ved undren, tvivl og ved åbenlyse ændringer udfyldes skemaet og borgeren triageres.

Borger i gul:

Har oftest 1-3 ændringer ift habitualtilstanden

Medarbejderen der triagerer borgeren kontakter SSA eller sygeplejerske (på enheden eller i sygeplejen)

Skal have udfyldt fornyet ændringsskema hver uge indtil tilstanden igen er grøn samt 2 uger herefter

Der foretages snarest muligt og senest inden for 2 dage, TOBS i form af måling af vitale værdier ved SSA eller sygeplejerske

SSA eller sygeplejerske opretter senest inden for 2 dage relevant helbredstilstand for ændringen, sætter mål og udarbejder handlingsanvisning.

Må KUN triageres til grøn efter forudgående snak med SSA eller sygeplejerske

Borger i rød:

Ved akutte og umiddelbart livstruende ændringer (eks ved pludselige ændringer i vejrtrækning og pludseligt opståede smerter) ringes øjeblikkeligt 112

Bliv hos borgeren og iværksæt førstehjælp/tiltag som anbefalet fra alarmcentralen.

Kontakt snarest muligt sygeplejen eller akutsygeplejen og træf nærmere aftaler om opgaver og ansvar

Dokumentér i/opret relevant tilstand og tilhørende observation.

Ved andre markante ændringer/over 3 ændringer der har gjort at borgeren er triageret rød men uden akut og livstruende tilstand, tages øjeblikkeligt kontakt til SSA/sygeplejerske/akutsygeplejen der foretager TOBS indenfor vagten.

Træf nærmere aftaler om opgaver og ansvar.

Sygeplejerske dokumenterer i/opretter relevant tilstand, fastsætter mål og udfylder handlingsanvisning

Sygeplejerske lægger plan for kontakt til læge

Ændringsskemaet udfyldes 1 gang dagligt af medarbejder i enheden, indtil borgeren kan nedtriageres.

Sygeplejerske er ansvarlig for vurdering af, hvornår borger kan triageres til gul.

Borger der er faldet skal farveangives rød og der skal handles herefter med kontakt til SSA/sgpl

Overblik over arbejdsgange ved triage i ændringsskema:
Vitale værdier:

Består af måling af blodtryk, puls, temperatur, respirationsfrekvens og bevidsthedsniveau

Må udføres af sygeplejerske og SSA

Alle nye borgere i alle enheder skal i forbindelse med den sygeplejefaglige udredning have foretaget måling af vitale værdier og triageres.

Disse målinger udgør referencemålinger for borgeren så man har et udgangspunkt ved fornyet måling af vitale værdier.

Det er udredende sygeplejerskes ansvar at sikre, at der ved borgere med kroniske sygdomme er truffet aftaler med behandlingsansvarlige læge om eventuelle værdier, der skal måles i et fast interval.

Det er udredende sygeplejerskes ansvar at sikre, at der ved borgere med kroniske sygdomme foreligger aftaler med behandlingsansvarlige læge om eventuelle værdier, der må afvige fra grænserne i Appinux

Der skal foreligge skriftlige aftaler og dokumentation om dette i handlingsanvisning relateret til relevant tilstand.

Ved gul eller rød triagering af sådanne borgere kan triagefarve efter aftale med læge ændres så handling ikke iværksættes på forkert grundlag.

Måling af vitale værdier iværksættes efter beskrevet procedure om brug af ændringsskema

Måling af vitale værdier kan udføres på baggrund af umiddelbar sundhedsfaglig vurdering/skøn/klinisk blik/bekymring.

Måling af vitale værdier kan ligeledes udføres af sygeplejerske og akutsygeplejerske efter forudgående lægelig ordination

Gul borger kan nedtriageres efter vurdering foretaget af SSA, der kontakter enhedssgpl/rutesgpl for sparring

Rød borger må udelukkende nedtriageres af akutsgpl

Borger der er faldet skal farveangives som rød og der skal handles herefter med kontakt til akutsgpl

Overblik over arbejdsgange ved triage efter vitale værdier:

SSA vurderer borger og kontakter enhedssgpl/rutesgpl for sparring. Borgerens indtagelse af væske, medicin/ny medicin vurderes. Lægelig kontakt efter aftale med sgpl.

Øjeblikkelig telefonisk kontakt til akutsgpl, som lægger plan for udredning og kontakt til læge, overvej evt akutplads

Øjeblikkelig telefonisk kontakt til akutsgpl, som lægger plan for udredning og kontakt til læge/112, overvej evt akutplads

OBS: Ved enhver ændring i borgers bevidsthedsniveau

SKAL den involverede medarbejder øjeblikkeligt ringe 112

Blive hos borgeren og iværksætte førstehjælp/tiltag som anbefalet fra alarmcentralen

Kontakte akutsgpl når muligt

Ved akutte og livstruende ændringer/tilstande

SKAL den involverede medarbejder øjeblikkeligt ringe 112

Blive hos borgeren og iværksætte førstehjælp/tiltag som anbefalet fra alarmcentralen

Kontakte akutsgpl når muligt

Referencer:
Sundhedsstyrelsen 2017; Tidlig opsporing af forringet helbredstilstand og nedsat funktionsevne hos ældre mennesker. Anbefalinger til arbejdsgange og anvendelse af redskaber.

# data[].attributes.attachment_link.title
TOBS - tidlig opsporing af begyndende sygdom (TOBS) og triagering

# data[].attributes.attachment_link.description
Oprettet/godkendt af: Udv.sgpl JBP Godkendt af leder for sygeplejen og sundhedschef, oktober 2020 Målgruppe: Alle ansatte i Social- og Sundhedsforvaltningen, der efter både Service- og Sundhedslov varetager opgaver hos borgere i følgende enheder: Sygeplejen Hjemmeplejen Plejehjem Rehabiliteringsafdelingen Borgerteamet Center Døgn Proceduren omfatter således følgende faggrupper, der alle skal kunne anvende måling af vitale værdier som grundlag for TOBS: Social- og sundhedsassistenter Sygeplejersker Øvrige faggrupper skal kunne identificere ændringer i borgerens tilstand/adfærd og pludseligt opståede tegn til udvikling/forværring af sygdom, og herefter tilkalde hjælp fra sygeplejefaglig kollega.

# data[].attributes.headline
Indre psykologiske forhold - Madis Kajandis

# data[].attributes.subject
Indre psykologiske forhold - Madis Kajandis

# data[].attributes.headline
Interpersonelle relationer - Madis Kajandis

# data[].attributes.subject
Interpersonelle relationer - Madis Kajandis

# data[].attributes.headline
Livskvalitet ni parametre af Madis Kajandi

# data[].attributes.subject
Livskvalitet ni parametre af Madis Kajandi

# data[].attributes.body
Den svenske psykiater Madis Kajandi beskriver livskvalitet i denne model med ni parametre.

Oplevelsen af livskvalitet er afhængig af værdier, livsform, helbred og alder.

Livskvalitet er i Kajandis definition følgende - for det første skal visse ydre livsvilkår som arbejde, egen økonomi og bolig være til stede, og det skal passe til det, et menneske kan yde. Dernæst skal personen have gode mellemmenneskelige relationer. For det tredje har det betydning, at menneskets indre psykiske liv er præget af aktivitet, selverkendelse og en grundstemning af glæde og tryghed.

# data[].attributes.headline
Livskvalitet fire parametre af Siri Næss

# data[].attributes.subject
Livskvalitet fire parametre af Siri Næss

# data[].attributes.body
Hvordan vurderes livskvalitet?

”Livskvalitet er den subjektive oplevelse af livet – har du høj livskvalitet, er du glad for det liv, du lever”

Peter Sandøe, professor og filosof

Den norske psykolog Siri Næss har defineret fire parametre, der har betydning for et menneskes oplevelse af livskvalitet:

At være aktiv

At have gode mellemmenneskelige relationer

At have positiv selverkendelse

At have en grundstemning af glæde

# data[].attributes.headline
Det brede sundhedsbegreb af Bjarne Bruun Jensen

# data[].attributes.subject
Det brede sundhedsbegreb af Bjarne Bruun Jensen

# data[].attributes.body
Livsstil = KRAMS faktorerne

Levevilkår = fx forening, arbejdsmiljø, økonomi og kultur

Vores livsstil og levevilkår har betydning for de handlinger vi tager.

# data[].attributes.headline
Aaron Antonovsky Oplevelse af sammenhæng

# data[].attributes.subject
Aaron Antonovsky Oplevelse af sammenhæng

# data[].attributes.body
Der skal være balance mellem meningsfuldhed (kan se mening og tage ansvar til at møde hans nye liv situation og udfordringer), begribelighed (forstår hvorfor han har fået sygdom) og håndterbarhed (at klare nye situation).

Tilsammen giver begribelighed, håndterbarhed og meningsfuldhed en oplevelse af sammenhæng. De tre delle opnås gennem hhv. forudsigelighed, belastningsbalance og delagtighed eller deltagelse. Oplevelsen af forudsigelighed lægger grunden til begribelighed, mens den rette belastningsbalance lægger grunden til håndterbarhed, og delagtighed giver meningsfuldhed.

# data[].attributes.headline
Behovsteori (14 grundlæggende behovsområder) af Virginia Henderson (1897-1996)

# data[].attributes.subject
Behovsteori (14 grundlæggende behovsområder) af Virginia Henderson (1897-1996)

# data[].attributes.body
14 Grundlæggende behovsområder
1.       At trække vejret normalt.

2.       At spise og drikke adækvat.

3.       At udskille legemets affaldsstoffer.

4.       At bevæge sig og indtage rigtige stillinger.

5.       At få tilstrækkelig søvn og hvile.

6.       At vælge hensigtsmæssig påklædning, og at klæde sig af og på.

7.       At holde legemstemperaturen indenfor normale grænser ved at tilpasse beklædningen og regulere den omgivende temperatur.

8.       At holde kroppen ren og velplejet og beskytte hud og slimhinder.

9.       At undgå risici i omgivelserne og undgå, at patienten volder andre skade.

10.   At meddele sig til andre ved at give udtryk for følelser, behov, angst m.v.

11.   At dyrke sin religion.

12.   At arbejde med noget, der kan give ham skaberglæde.

13.   At deltage i leg og underholdning af forskellig art.

14.   At lære at tilegne sig viden eller tilfredsstille den nysgerrighed, der fører til normal udvikling og sundhed.

Hvem var vedkommende[1]?

Blev født i Kansas City, Missouri i USA, i 1897 og døde i 1996.

Blev uddannet sygeplejerske i 1921 og tog efterfølgende en bachelor- og mastergrad.

Kendt for sin ’Basic Principles of Nursing/Sygeplejens Grundlæggende Principper’, udgivet I 1920.

Hun fremhæver at sygeplejens primære mål er at hjælpe den syge med at genvinde sin selvstændighed så hurtigt som muligt og i tilfælde hvor døden er uundgåelig, er en fredelig død målet.

I sin forståelse og beskrivelse af de grundlæggende menneskelige behov er Henderson bl.a. inspireret af den amerikanske psykolog Abraham Maslows (1908-1970) teori om behovspyramiden, hvor behovene er beskrevet i hierarkisk rækkefølge, prioriteret efter deres vigtighed for menneskelig overlevelse.

[1] Virginia Henderson - Sygeplejerske - Bibliotek at KP (phbibliotek.dk)

Hvad gjorde vedkommende for sygeplejen?

Hun definerer sygepleje som:

’Sygeplejerskens unikke funktion er at bistå det enkelte, syg eller rask, med at udføre de aktiviteter til fremme eller genvindelse af sundheden (eller til en fredelig død), som han ville udføre på egen hånd, hvis han havde den fornødne styrke, vilje eller viden, og at gøre dette på en måde, der hjælper ham til så hurtigt som muligt at blive selvhjulpen.’ – Somatisk sygdom og sygepleje bind 1 s. 40

Om at gøre tingene, som patienten ville have gjort, så han hurtigst muligt atter vil kunne klare sig selv. Derfor er det vigtigt at inddrage patientens eget perspektiv i plejen og forstår patientens egen opfattelse af sin personlige hverdag og situation.

Hun er forfatter til De 14 grundlæggende principper.

Hun er kendt for sin sygeplejeteori, der bygger på menneskers behov for sygepleje, når de ikke selv er i stand til det.

Hendes fokus er sygeplejen skal udføres med et formål at gøre patienten selvhjulpen.

Hun var også interesse i dokumentation af sygeplejen og udarbejdelse af plejeplaner.

Hvordan kan vi bruge teorien i dag?

Hun beskriver sygepleje ud fra et perspektiv om opfyldelse af 14 grundlæggende behov, inspireret af Maslows behovspyramide, der handler om at få dækket det enkelte menneskes basale behov.

Hun påpeger derfor, at sygeplejersken for at imødekommende patientens behov, hele tiden må have sin opmærksomhed rettet mod:

Patientens styrke (fysiske formåen): Har han kræfter til selv at udføre det?

Patientens vilje (psykiske kræfter): Har han lyst eller motivation til at gøre det selv?

Patientens viden i forhold til sin situation: Forstår han den?

Henderson teori kan bruges i dag for at planlægge og udføre plejen ud fra enkelte patients aktuelle behov i den konkrete situation. Derfor er det vores opgaver at observere og vurdere, hvilke behov patienten ikke selv kan dække. Hver patient er unik, derfor sundhedspersonale skal både anvende hendes viden om grundlæggende behov og din viden om, hvilke symptomer der er knytter til den sygdom, som patienten har, når du skal udføre den grundlæggende sygepleje til den enkelte patient (b1 s.45). Det er afgørende for kvaliteten af plejen, at sygeplejersken formår at tilrettelægge og udføre plejen ud fra den enkelte patients aktuelle behov i den konkrete situation (b1 s. 42).

Og hendes arbejde har påvirket sygeplejen i hele verden, og i DK har hendes behovsteori været grundlaget for klinisk sygepleje siden 1960’erne.

Link: Sygepleje ud fra grundlæggende behov | Sygeplejersken, DSR | Sygeplejersken 2000, nr. 44

# data[].attributes.headline
Teorier om grundlæggende sygepleje af Florence Nightingale (1820-1910)

# data[].attributes.subject
Teorier om grundlæggende sygepleje af Florence Nightingale (1820-1910)

# data[].attributes.body
Hvem var vedkommende[1]?

Blev født i den italienske by Firenze (1820-1910) og voksede op i en velhavende engelsk familie.

Blev uddannet sygeplejerske i 1851 i Kaiserwerth i Tyskland.

Blev kendt for sit virke i Krim-krigen i 1854-56, hvor hun medvirkende til bekæmpelse af dødelighed og epidemiske sygdomme ved at indføre bedre hygiejne, sanitære forhold og ernøringsrigtig kost.

I 1860 oprettede hun en sygeplejeskole ved St. Thomas Hospital i London, der var den første af sin art oprettet i verdsligt regi.

Hun er kendt som ’Lady with the lamp/Damen med lampen’ og revolutionerede sygeplejersken[2].

Florence Nightingale var en britisk sygeplejerske og socialreformer, der blev den mest populære kvinde, der nogensinde har arbejdet i sygeplejeområdet. Også kendt som "damen med lampen", var Nightingale medvirkende til at hjælpe skadede britiske tropper under Krimkriget i det tidlige 19 århundrede og grundlaget for moderne sygepleje. Hun frivilligt med andre sygeplejersker at have tendens til de sårede soldater om natten ved hjælp af en lampe[3].

[1] Florence Nightingale - Sygeplejerske - Bibliotek at KP (phbibliotek.dk)
[2] Florence Nightingale Biografi | Dame med lampen (storyboardthat.com)
[3] Florence Nightingale - Vigtige Tal I Historien | 2021 (ripleybelieves.com)

Hvad gjorde vedkommende for sygeplejen?

Hun er kendt som grundlægger af den moderne sygepleje og er inspireret af Abraham Maslows behovspyramiden.

Hun etablerede en faglært sygeplejerskeuddannelse.

Hun blev særligt kendt for sin pleje af sårede britiske soldater under Krimkrigen[1]. Hun blev i første omgang kendt for hendes forbedringer af hygiejniske forhold inden for hæren[2] og forbedre hospitalets sanitet. Hun var ansvarlig for reduktionen af dødeligheden i barackhospitaltet ned til 2%[3].

Skrev bogen ’Notes on Nursing’ udgivet 1. gang i 1859 i England.

Nightingales tækning om sygepleje blev forbillede for udviklingen i dansk sygepleje, og hun har inspireret mange sygeplejeteoretikere verden over.

[1] Florence Nightingale blev symbolet på moderne sygepleje under Krimkrigen | Kristeligt Dagblad (kristeligt-dagblad.dk)
[2] Sygeplejeteori 2 by Lotte Kold - issuu
[3] Florence Nightingale - Vigtige Tal I Historien | 2021 (ripleybelieves.com)

Hvordan kan vi bruge teorien i dag?

Hendes fokus er sygeplejerskens funktion (evne til at observere patienten for hun mente, at den var meget væsentligt, dels for at lægen kunne stille en diagnose og ordinere den rette behandling, dels for at sygeplejersken havde et grundlag at planlægge plejen ud fra Somatisk bog bind 1 s. 24.)

Et af de store budskaber, som vi kan tage med fra Florence Nightingale, handler om renlighed. Hun lagde vægt på menneskets behov for bl.a. ren luft og rent vand, lys, renlighed, ernæringsrigtig kost og æstetiske omgivelser.

# data[].attributes.headline
Teori om behovspyramiden af Abraham Maslow (1908-1970)

# data[].attributes.subject
Teori om behovspyramiden af Abraham Maslow (1908-1970)

# data[].attributes.body
Abraham Maslow

Hvem var vedkommende?

Blev født den 1. april 1908 i Brooklyn, New York og død 8. juni 1970.

Han var en amerikansk psykolog, der udvikler teori om behovspyramide. Hans behovsteori tager udgangspunkt i menneskets totale behov. Modellen har form som en pyramide.

Han mener, at alle mennesker har nogle behov, der er ens, men det kan være forskelligt, hvilken styrke behovene har for det enkelte menneske.

Han er en amerikansk-russisk psykolog, der udvikler teori om behovspyramide i begyndelsen af 1950’erne. Han mener, at behovene er i et hierarki, hvor man skal opfylde de laveste behov (mangelbehov), før man prøver at få opfyldt behovene på næste trin (vækstbehov).

Hvad gjorde vedkommende for sygeplejen?

Sygeplejen er bygget på teorier om behov. Og Maslows behovspyramide giver en oversigt over de behov, vi har som mennesker. Som sundhedspersonale kan vi bruge hans model eller teori om behov, når vi skal hjælpe en patient eller borger med at få opfyldt sine behov.

Hvordan kan vi bruge teorien i dag?

Hans teori om behovspyramide blev brugt som grundlæggende model indenfor social- og sundhedssektoren, hvor igennem det uddannede personale kan evaluere den enkelte patient eller borgers behov for hjælp.
Vi kan også bruge Maslow teori til at finde ud af hvad motivere mennesker til at opfylde sine grundlæggende behov (motivation).

De tre nederste niveauer kaldes for mangelbehov: forsvinder behovet for en tid.

De to øverste niveauer kaldes for vækstbehov: behovet forsvinder ikke, selvom du handler for at dem opfyldt.

# data[].attributes.body
er en teori, som er udviklet af den amerikanske professor i management Jody Hoffer Gittell.
Hun har fokus på gode relationer med fælles mål, fælles viden og sprog - og respekt for hinanden - samt en effektiv kommunikation mellem medarbejderne.
En kommunikation, som både skal være hyppig, rettidig, præcis og problemløsende.

# data[].attributes.body
Ifølge lektor Signe Lehn-Christensen, Institut for Mennesker og Teknologi, RUC, findes der fire forskellige opfattelser af, hvilken betydning tværprofessionel samarbejde har for sundhedsvæsnet, medarbejderne og patienten.

De fire forskellige opfattelser er:

problemløsning

patientcentrering

professionalisering

systemoptimering

# data[].attributes.body
er en teori, som er udviklet af den amerikanske professor i management Jody Hoffer Gittell.
Hun har fokus på gode relationer med fælles mål, fælles viden og sprog - og respekt for hinanden - samt en effektiv kommunikation mellem medarbejderne.
En kommunikation, som både skal være hyppig, rettidig, præcis og problemløsende.

Video link:
https://www.youtube.com/watch?v=NaKc8btvFKQ&t=30s
https://www.youtube.com/watch?v=toQZuHVLTB0&t=1s

# data[].attributes.headline
Fire perspektiver på tværfagligt samarbejde

# data[].attributes.subject
Fire perspektiver på tværfagligt samarbejde

# data[].attributes.body
I følge lektor Signe Lehn-Christiansen fra Institut for Mennesker og Teknologi RUC

Findes 4 opfattelser:
Problemløsning

Alle faggrupper har deres egne kompetencer, og dermed begrænset viden.

Vi kan bedst løse opgaven ved at alle ”byder ind” med deres viden.

Patientcentering

Her arbejder faggrupperne sammen tværprofessionelt OG samarbejder med patienten

Tværprofessionelt samarbejde er til gavn for patienten – da det øger mulighed for patient inddragelse.

Mindsker risikoen for fejl

Professionalisering

Fokus flyttet fra patient til faggrupperne

Jo mere monofaglige vi er – jo mere udvikler vi de faglige kompetencer hos de enkelte sundhedspersoner.

Systemoptimering

Tværprofessionelt samarbejde optimerer sundhedsvæsenet

Vi skal udnytte faglige og økonomiske ressourcer bedst muligt – det betyder at vi kan få bredere kompetenceprofiler

Eks på privat hospitalet har mange ” flydende opgaver” – kirurgen kører eks sengen, hvis portøren er optaget andet sted…..

# data[].attributes.attachment_caption
Et eksempel på, hvordan et netværkskort kan se ud.

# data[].attributes.body
Øget specialisering afføder øget behov for tværprofessionel samarbejde og koordinering – både internt og eksternt i organisationen.

Når en afdeling eller et team skal udarbejde et netværkskort, kan det være en ide at flytte fokus fra fx borgeren til den opgave, der skal løse. Ved at udarbejde netværkskortet får man mulighed for at reflektere over de forskellige faggrupper, deres funktioner og andre samarbejdspartnere, der er involverede i den konkrete opgave, de skal løse sammen.

Når man flytter fokus fra borgeren til opgaven, der skal løses, giver det mulighed for at arbejde med fælles mål i forhold til opgaven, opnå fælles viden ved at få kendskab til, hvad den enkelte faggruppe bidrager med, og der kan arbejdes med at respektere og anerkende de forskellige faggrupper bidrag til opgave. Derfor er det vigtigt at samarbejdspartnere kan mødes for at diskutere løsningen af deres fælles opgave, kommunikere målrettet og har fokus på at løse problemer i forbindelse med opgaven.

# data[].attributes.body
Social kapital handler om samarbejdsrelationer, og ifølge BFA er der en klar forbindelse mellem et højt niveau af social kapital og bl.a. mere innovation og videndeling på arbejdspladsen.

Nøglebegreber i social kapital:

tillid

retfærdighed

samarbejdsevne

# data[].attributes.body
En måde at kigge systematisk på det at skabe et endnu bedre arbejdsmiljø.

Lovkrav

Det er arbejdsgiverens ansvar at der laves en APV

APV skal være skriftlig og tilgængelig for medarbejdere

At der laves en APV min hvert 3 år

Der laves på fysisk og psykisk arbejdsmiljø

Deltagere: medarbejdere, AMO, AMIR

# data[].attributes.attachment_link.description
Alle virksomheder med ansatte skal udarbejde en skriftlig arbejdspladsvurdering (APV). Arbejdspladsvurderingen er et vigtigt redskab til at forbedre arbejdsmiljøet.

# data[].attributes.body
Arbejdstilsynet = myndighed, hvor arbejdsmiljøloven sætter den overordnede ramme

De fører kontrol med om arbejdspladserne overholder arbejdsmiljøloven

De vejleder arbejdspladser i hvordan de kan skabe et sikkert og sundt arbejdsmiljø

De kan komme på uanmeldt besøg (Kapitel 13 i arbejdsmiljøloven)

# data[].attributes.attachment_link.description
Arbejdstilsynet er den danske myndighed på arbejdsmiljøområdet. Vi fører tilsyn med virksomheder med henblik på at skabe et sikkert, sundt og udviklende arbejdsmiljø. På vores hjemmeside kan du finde love, regler og emner om arbejdsmiljø.

# data[].attributes.body
Tillidsvalgt – for en periode på 2 år.

Kræver minimum 1 års ansættelse

Man skal gennemgå en arbejdsmiljø uddannelse (kursus)

# data[].attributes.attachment_caption
Når virksomheden har 35 ansatte eller flere, skal arbejdsmiljøet organiseres i en arbejdsmiljø organisationen opdeles i grupper….Grupperne består af ledere og 

# data[].attributes.headline
Samarbejdet om arbejdsmiljø: 35 ansatte eller flere

# data[].attributes.subject
Samarbejdet om arbejdsmiljø: 35 ansatte eller flere

# data[].attributes.attachment_caption
Når virksomheden har ml. 10-34 ansatte, skal arbejdsmiljøet organiseres i en arbejdsmiljø organisation…

# data[].attributes.headline
Samarbejdet om arbejdsmiljø: 10-34 ansatte

# data[].attributes.subject
Samarbejdet om arbejdsmiljø: 10-34 ansatte

# data[].attributes.attachment_caption
Når virksomheden har ml. 1-9 ansatte, skal der være en løbende og direkte kontaktlog dialog ml. ansatte, arbejdsgiver og evt. arbejdsledere.

# data[].attributes.headline
Samarbejdet om arbejdsmiljø: 1-9 ansatte

# data[].attributes.subject
Samarbejdet om arbejdsmiljø: 1-9 ansatte

# data[].attributes.body
Arbejdspladsen har ansvaret for at arbejdsmiljøet fysisk og psykosocialt er sundt.

Pligt til at følge med udviklingen, så du har de bedste sundhedsmæssige arbejdsredskaber.

Arbejdspladsen har ansvaret for at følge de sociale forandringer i samfundet

Så du kan støttes bedst muligt i forhold til at løse dine opgaver – eks hjælpe dig, så du kan koordinere med andre faggrupper. Eks tværsektorielt og tvær professionelt samarbejde.

Arbejdspladsen har ansvaret for, at der udarbejdes APV

(Arbejdspladsvurdering) – både fysisk og psykisk

Og handle på vurderingen, for at sikre optimale arbejdsmiljø vilkår.

# data[].attributes.body
Arbejdsmiljøloven (retsinformation.dk)

Arbejdsmiljølovens formål

At skabe et sikkert og sundt arbejdsmiljø, der til enhver tid er i overensstemmelse med den tekniske og sociale udvikling i samfundet

At skabe grundlag for at virksomhederne selv kan løse sikkerheds og sundhedsspørgsmål med vejledning fra arbejdsmarkedets organisationer og vejledning og kontrol fra arbejdstilsynet

# data[].attributes.body
Grundloven (§71 – den personlige frihed m.m.)

Autoristionsloven (Omhu og samvittighedsfuldhed m.m.)

Sundhedsloven (Behandling, medicin, støttestrømper, aktindsigt, tavshedspligt, patientsikkerhed m.m.)

Serviceloven (Praktisk og personlig hjælp, rehabiliteringsforløb § 83 a m.m.)

Forvaltningsloven (Tavshedspligt, inhabilitet, aktindsigt m.m.)

Offentlighedsloven (Notatpligt m.m.)

Arbejdsmiljøloven (Fysisk og psykisk arbejdsmiljø m.m.)

Rygeloven

Værgemålsloven (I forhold til borgere med demens, umyndiggørelse, værge)

Psykiatriloven (Gælder kun i den sekundære sektor – 2 skp)

Straffeloven

Lov om almen boliger

Pensionsloven

Lov om retssikkerhed (Borgerens rettigheder)

Lov om journalføring (Autorisret fagperson, - f.eks. SSA som skal foretage en behandling af en patient)

# data[].attributes.body
Eleven kan anvende viden om Arbejdsmiljøloven og arbejdspladsens organisering til at tage initiativ til at udvikle den psykiske og fysiske trivsel, herunder varetagelse og koordinering af arbejdsopgaver.

Læringsmål:
• Du har viden om Arbejdsmiljøloven og arbejdspladsens organisering.

• Du kan medvirke til at udvikle fysisk, psykisk trivsel og koordinering af arbejdsopgaver.

• Du kan tage initiativ til udvikling af fysisk, psykisk trivsel og koordinering af arbejdsopgaver.

# data[].attributes.body
Dysfasi giver vanskeligheder med at spise, drikke og synke. Dysfasi kan også forekomme, selvom det kun er mundvand, du skal synke. Symptomerne er ofte forårsaget af lammelse eller nedsat følelse i ansigt, mund eller svælg. Fejlsynkning er et stort problem, når mad og drikke løber forkert og ender i lungerne. Fejlsynkning kan give infektioner i form af lungebetændelse og kan i værste fald resultere i kvælning. Når man har dysfasi, vil en ergoterapeut lave en undersøgelse af sit ansigt, mund og svælg og problemområderne vil blive afdækket. Herefter laves en behandlingsplan med henblik på at genoptræne synkevanskelighederne. Det er ergoterapeuten, der vurderer, hvilken kost og væskekonsistens, der er forsvarligt at indtage uden risiko for fejlsynkning. Patienterne med dysfasi ikke må få bolcher, chokolade, is og småkager. Det er vigtigt også at være opmærksom på, at man ofte heller ikke må få supper.

# data[].attributes.body
Normalt tømmer man blæren fuldstændigt, når man tisser. Resturin er den urin, som står tilbage efter endt vandladning, hvis man ikke kan tømme blæren fuldstændigt. Det kan skyldes en dårlig blæremuskel eller en forstørret blærehalskirtel (prostata) som besværliggør vandladningen. En smule resturin (under 1 kopfuld) gør ingen skade, så længe der ikke er bakterier tilstede. Kommer der først det, vil man få tilbagevendende blærebetændelser. Man kan selv tømme blæren fuldstændigt med et engangskateter en eller flere gange om dagen.

# data[].attributes.headline
KAD (Kateter à demeure’) eller blærekateter

# data[].attributes.subject
KAD (Kateter à demeure’) eller blærekateter

# data[].attributes.body
Blærekateterisering sker ved indføring af et kateter til urinblæren. Proceduren udføres typisk ved hjælp af et urethral kateter, som anlægges enten som engangskateter eller som blivende ’ Kateter à demeure’. Blærekatetret tilkobles en urinpose, og urinen løber således kontinuerligt heri. Permanent kateter (transurethralt eller suprapubisk) anlægges kun, når der er medicinisk indikation for det, og skal fjernes hurtigst muligt, dvs. så snart indikationen ikke mere er til stede. Bliver kateterbehandlingen langtids (> 3 uger), kan der lægges et suprapubisk blærekateter, da det kan give færre komplikationer. Når mikroorganismer er trængt ind i blæren, sætter de sig på kateteroverfladen og udvikler kolonier. De danner en biofilm bestående af mikroorganismer, der er omgivet af et organisk stof (polysaccarid). Bakterierne i biofilmen er beskyttet mod antibiotika, og det er en af årsagerne til, at det i realiteten er umuligt at behandle en infektion, når der er KAD. Permanent kateter lægges ikke af plejemæssige grunde – heller ikke til tunge og plejekrævende patienter – her anvendes SIK - steril intermitterende kateterisation. Kun i absolut undtagelses-tilfælde (f.eks. terminale patienter), kan permanent kateter lægges af etiske grunde.

# data[].attributes.body
Relationer kan opdeles i typer ud fra et magtperspektiv. Relationer kan da ses som enten asymmetriske, symmetriske eller komplementære.

Hvad kendetegner en gensidigt anerkendende relation?

Den gensidig anerkender relation er kendetegnet ved, at parterne har en gensidig kommunikation og anerkende af hinandens forskelligheder. Parterne har også viljen og evnen til at se hinanden som selvstændige og ligeværdige individer.

Fx som en SSA-elev er det vigtigt, at jeg og mine kollegaer mødes ligeværdige, hvis vi vil kunne benytte hinandens erfaringer. Vi skal respektere, lytte og anerkende de personer vi arbejder sammen med. Vi skal også bruge et værdigt og positivt sprog når vi kommunikerer og alle skal arbejde på at danne gode, sunde relationer til hinanden.

Hvordan kan en relation mellem en borger og en fagperson blive asymmetrisk?

Den asymmetriske relation kaldes også for den magtfordrejende relation karakteriseres ved, at den ene i relationen er overordnet den anden, og dermed har magt og ret til at bestemme over den anden. Borgeren og fagpersonen kan blive i en asymmetrisk relation, når sundhedspersonale er den overordnede, med sine faglige viden og den borger vil være underordnet, da den har brug for hjælp og støtten. Eksempelvis ved at fagpersoner aldrig giver borgeren lov til, selv at bestemme eller deltage i plejen eller aktiviteter, men allerede har gjort det for borgeren. Asymmetriske relation underkender den borgers ret til at bestemme eller vælge. Det sker dog ofte uden fagpersoner er opmærksom på det især hvis borgeren har nedsatte kognitive funktionsevner. Konsekvenserne kan være at borgeren vil ende meget mere passiv og meget afhængig af fagpersons hjælp.

Hvordan påvirker den parallelle relation samarbejdet mellem borgeren og personalet?

Parallelle relation eller kaldes også en symmetrisk relation karakteriseret ved en gensidig uafhængighed mellem to parter, fx min relation med mine fagkollegaer. Når vi er ligestillede og har det samme rettigheder, vilkår og muligheder, så vi føler os sikkert og trygt at gå på arbejde. Vi er i stand til at arbejde effektivt sammen om de opgaver, der skal løses, fordi vi arbejder ud fra tillid, retfærdighed og samarbejdsevne.

# data[].attributes.body
Resoribletter skal anbringes i munden, og under tungen, hvor de vil gå i opløsning. Herfra vil lægemidlet blive optaget direkte i blodbanen gennem mundens slimhinde. På den måde undgår man, at lægemidlet passerer mavesækken. Resoribletter bruges især, hvis det virksomme stof i medicinen ødelægges af mavesyre, eller hvis man ønsker en hurtig virkning, fx ved anfalds behandling af hjertekrampe med nitroglycerin. For at få den bedste virkning af en resoriblet, bør man ikke synke spyttet, før resoribletten er helt opløst.

Sugetabletter skal virke i munden eller i svælget, fx ved mundbetændelse eller halsbetændelse. Sugetabletter må ikke tygges.

Brusetabletter skal opløses i et glas vand, før du tager dem. Tabletten bruser, når den opløses. En brusetablet virker som regel hurtigere end en tablet, som synkes hel, og brusetabletter generer ofte slimhinden i mavesækken mindre end almindelige tabletter. Brusetabletter indeholder natriumhydrogencarbonat, som er det stof, der får brusetabletten til at bruse op. Natriumindholdet kan forværre tendensen til væskeophobning i kroppen. Du bør derfor undgå brusetabletter, hvis du er på saltfattig diæt (tablet indeholdet natrium/salt).

Depottabletter er tabletter, som gradvist og langsomt afgiver lægemidlet i mavesækken og tarmen. En fordel ved depottabletter frem for almindelige tabletter er, at virkningen bliver mere langvarig, og at eventuelle bivirkninger i nogle tilfælde er mindre udtalte end for almindelige tabletter. Den langsomme frigørelse af lægemidlet gør, at virkningen først kommer efter nogle timer. Mange depottabletter hedder "Retard" efter navnet, da præparatet har en "retarderet" (forsinket) virkning. Depottabletter mod fx smerter egner sig derfor kun til behandling af kroniske smerter og ikke til akutte smerter. Du bør altid tage tabletterne med et glas vand. Som hovedregel skal du synke depottabletter hele, men visse depottabletter kan deles eller røres ud i kold væske, umiddelbart før du tager dem. Nogle depottabletter består af en såkaldt matrix - et porøst skelet, som er specielt udviklet til, at lægemidlet langsomt frigives i tarmen over et længere tidsrum. Du vil evt. se den tomme matrix i afføringen, men lægemidlet er blevet optaget i kroppen efter hensigten, så du skal ikke bekymre dig. Du må aldrig knuse eller tygge depottabletter, da depotvirkningen herved går tabt. Det vil som regel stå på pakningen eller på indlægssedlen, hvordan du skal tage de pågældende depottabletter.

Depotkapsler er kapsler, som gradvis og langsomt afgiver lægemidlet i mavesækken og tarmen. En fordel ved depotkapsler frem for almindelige kapsler er, at virkningen bliver mere langvarig, og at eventuelle bivirkninger i nogle tilfælde er mindre udtalte end for almindelige kapsler. Visse depotkapsler hedder "Retard" efter handelsnavnet, da præparatet har en "retarderet" (forsinket) virkning. Du bør altid tage kapslerne med et glas vand. Som hovedregel skal du synke depotkapsler hele, men i de fleste tilfælde kan kapslen åbnes, og indholdet røres ud i kold væske umiddelbart før brug. De små korn må ikke tygges eller knuses, da depotvirkningen så går tabt. På pakken eller i indlægssedlen står, hvordan du skal tage kapslerne.

Dråberer lægemidler i flydende form, som skal tages dråbevis. Det er vigtigt, at du bruger den vedlagte dråbetæller, ellers kan dråberne blive for store eller for små, og din dosering vil blive ukorrekt. Dråberne kan tages på en ske eller i et glas vand.

Enterodepottabletter er overtrukket med en særlig type overtræk, som ikke bliver ødelagt af mavesyren. Enterodepottabletter bliver derfor først opløst i tarmen (enteron = tarm). Lægemidler, som skal virke lokalt i tarmen eller som irriterer mavesækkens slimhinde eller nedbrydes af mavesyren, kan derfor med fordel fremstilles som enterotabletter eller entero-depot-tabletter. Depotvirkningen gør, at tabletterne gradvis og langsomt afgiver lægemidlet i mavesækken og tarmen. En fordel ved depottabletter er, at virkningen bliver mere langvarig, og at eventuelle bivirkninger i nogle tilfælde er mindre. Den langsomme frigørelse af lægemidlet medfører, at virkningen først indtræder efter nogle timer. Enterodepottabletter passerer altså mavesækken uden at opløses, og afgiver derefter lægemidlet over længere tid i tarmen. Du bør altid tage tabletterne med et glas vand. Du må aldrig knuse eller tygge depottabletter, da depotvirkningen herved går tabt. Enterodepottabletter skal synkes hele. Det vil fremgå af pakningen eller af indlægssedlen, hvordan du skal tage enterodepottabletterne.

Enterokapslerer kapsler, hvor enten selve kapslen eller de små korn inde i kapslen er overtrukket med en særlig type overtræk, som ikke ødelægges af mavesyren. Kapslen eller de enkelte korn bliver derfor først opløst, når de når ned i tarmen (enteron = tarm). Lægemidler, som irriterer mavesækkens slimhinde, eller som ødelægges af mavesyren, kan derfor fremstilles som enterokapsler. Denne lægemiddelform bruges desuden til lægemidler, der skal virke lokalt i tarmen. Du bør altid tage kapslerne med et glas vand. Du må aldrig knuse eller tygge enterokapsler, da det syrestærke overtræk så bliver ødelagt. På pakken eller i indlægssedlen står, hvordan du skal tage kapslerne.

Enterotabletterer tabletter, som er overtrukket med en særlig type overtræk, som ikke bliver ødelagt af mavesyren. Enterotabletten bliver derfor først opløst i tarmen (enteron = tarm). Lægemidler, som irriterer mavesækkens slimhinde, eller som nedbrydes af mavesyren, kan derfor fremstilles som enterotabletter. Denne lægemiddelform bruges også til lægemidler, der skal virke lokalt i tarmen. Du bør altid tage tabletterne med et glas vand (ca. 2,5 dl). Som hovedregel skal du synke enterotabletter hele. Hvis du knuser eller tygger enterotabletter, vil det ødelægge det syrestærke overtræk. Nogle enterotabletter har delekærv og må deles.

Kapsler består af et hylster med pulver, granulat (små korn) eller tyktflydende væske indeni. Der findes både hårde og bløde kapsler. Hylsteret består primært af gelatine, som opløses i mavesækken eller i tarmen. Gelatine er et fortykkelsesmiddel, fremstillet af animalske proteiner. Lægemidler, som har en grim smag, eller som af tekniske grunde ikke kan fremstilles som tabletter, kan fremstilles som kapsler. Du bør altid tage kapslerne med et glas vand. Som hovedregel skal du synke kapsler hele, men i nogle tilfælde kan kapslen åbnes, og du kan tage indholdet direkte eller evt. røre det ud i lidt vand, før du tager det. Det kan være en fordel, hvis du har synkebesvær, til gengæld vil du kunne smage lægemidlets grimme smag. Det står på pakken eller i indlægssedlen, hvordan du skal tage kapslerne.

Smeltetabletter skal placeres på eller under tungen eller eventuelt opløses i lidt vand, før du tager dem. Hvis du placerer smeltetabletten på tungen, vil den hurtigt gå i opløsning, og lægemiddelstoffet kan synkes med spyttet. Smeltetabletter kan bruges, hvis du har svært ved at synke almindelige tabletter. En anden fordel er, at de kan tages uden vand. Det kan være praktisk fx under rejser eller i lignende situationer, hvor du ikke har vand til rådighed. Det vil fremgå af pakningen eller af indlægssedlen, hvordan du skal tage smeltetabletterne.

Klysma er beregnet til indføring i endetarmen. Et klysma kan indeholde få milliliter væske (miniklysma), eller en større væskemængde, fx ½ liter. Klysma, der består af en større væskemængde, bruges især som lavement for at tømme tarmen. Nogle klysmaer skal virke i endetarmen eller den nederste del af tyktarmen, andre indeholder et lægemiddel, der skal optages i blodet via tarmslimhinden. De fleste klysmaer findes i en plasttube med spids. Et klysma indføres nemmest i endetarmen, hvis du ligger på siden med bøjede ben.

Injektionsvæsker indsprøjtes fx i en blodåre (intravenøst), under huden (subkutant), i muskler (intramuskulært), slimhinder, i et led eller direkte i øjet.

Injektionsvæske, emulsion: Enkelte injektionsvæsker er fremstillet som emulsion, der består af små oliedråber, der er fint fordelt (emulgeret) i en vandfase. Væsken vil typisk være mælkehvid og uklar.

Injektionsvæske, suspension: Injektionsvæsker kan også være fremstillet som en suspension, der består af faste partikler, der er fint fordelt (suspenderet) i væsken. De faste partikler vil danne "bundfald", og beholderen skal derfor rystes eller vendes grundigt, før brug. Fx skal visse ampuller eller engangspenne med insulin rulles og vendes mindst ti gange, før de må bruges.

Depotinjektionsvæske: Nogle injektionsvæsker er fremstillet sådan, at lægemidlet efter indsprøjtning i en muskel langsomt frigives til blodbanen over længere tid (ofte flere uger). Depotinjektionsvæsker anvendes bl.a. til lægemidler mod psykoser.

Injektionsvæsker leveres i forskellige beholdere, fx ampuller (amp) eller hætteglas (htgl), hvorfra injektionsvæsken trækkes op i en sprøjte med kanyle. Det kan også være cylinderampuller, der skal anvendes i specielle flerdosispenne, kassetter til dosisdispensering, færdigfyldte sprøjter eller engangspenne, som eventuelt tages af patienten selv. Det ses ved insulin, væksthormon og lavmolekylært heparin mod blodpropper.

# data[].attributes.headline
TOBS (Tidlig Opsporing af Begyndende Sygdom)

# data[].attributes.subject
TOBS (Tidlig Opsporing af Begyndende Sygdom)

# data[].attributes.body
TOBS eller en forkortelse for ’Tidlig Opsporing af Begyndende Sygdom’ er et redskab jeg kan anvende for at samle objektivt og systematisk data og måling af de fem vitale værdier, som puls, bevidsthed, respiration, temperatur og systolisk blodtryk.

Når en borger viser tegn på svækkelse eller ændringer i borgerens tilstand, bruger sundhedspersonale TOBS til at afdække borgerens tilstand. Man måler de fem vitale værdier - puls, temperatur, respiration, blodtryk og bevidsthed og scorer hvert område med 0-3. Hvad scoren skal udløse af handlinger, er fastlagt i et sæt retningslinjer. Hver værdi giver en score, som tælles sammen. Scoren vil samlet være fra 0 til 15. Hvis den samlede score f.eks. er 1, skal sundhedspersonale bl.a. undersøge urin, vurdere væskeindtag og medicinændringer og gentage observationerne inden for otte timer. De målte værdier, TOBS-scoren og handling dokumenteres i borgerens journal i CURA under TOBS.

Jo tidligere jeg opdager tegn på begyndende sygdom, desto hurtigere kan jeg være med til at forebygge, at sygdomme udvikles, eller at kronisk sygdom forværres. Dermed kan sundhedspersonale hurtig iværksat behandling og øge mulighederne for at undgå indlæggelse. Dvs. at de mindre syge borgere kan behandles hjemme, inden tilstanden udvikler sig alvorligt, mens de svært syge kan indlægges straks uden unødig forsinkelse.

TOBS har øget borgers sygepleje forløb ved at foretage målingerne af de 5 vitale værdier. At måle de samme fem vitale værdier, bidrager TOBS skemaet til at øge systematisk målingerne, som faglige personer kan brude til at foretage en faglig vurdering. Derudover skal TOBS-scoren og retningslinjerne altid følges op af andre relevante observationer hos borgeren.

Måling af puls og systoliske blodtryk kan bruge til vurdere borgerens hjerte og kredsløbet funktion. Bevidsthed niveau kan bruge til vurdere hvis borgeren er som han/hun plejer, eller meget anderledes. Vejrtrækningen kan måles ved respirationsfrekvensens og ilt saturation, der giver tegn på, hvis borgeren har lungebetændelse (pneumoni), KOL (kronisk obstruktiv lungesygdom) eller lungecancer (cancer pulmonalis). Og temperatur kan bruges til vurdere, om borgeren har feber.

# data[].attributes.body
PULS (P)måles for at registrere evt. ændringer i hjertets rytme og pumpefunktion. Man kan føle pulsen på arterier flere steder på kroppen (Se figuren. 1: temporalis, 2: carotis communis, 3: brachialis, 4: femoralis, 5: radialis, 6: poplitea, 6: dorsalis pedis). De mest almindelige er at måle pulsen I arteria radialis (5) på håndleddet. Hvis du ikke kan føle den der, kan du bruge en af de større arterier i lysken eller på halsen. Borgeren skal have været i hvile i 10 min. inden du måler hans pulsen. Puls angives i antal pulsslag pr. min og kan være normal (50-100) eller borgeren kan have takykardi[1] eller bradykardi[2]. Mål også altid blodtrykket, hvis man har talt en langsom eller hurtig puls. Hurtig puls ses i forbindelse med feber, så mål også en temperatur. (Somatisk s. 315)

Vurdering af pulsen: Pulsen kan være regelmæssig eller uregelmæssige. Hvis pulsen føles uregelmæssig kan der være opstået en hjerterytmeforstyrrelse. En anden hyppig hjerterytmeforstyrrelse er atrieflimren (forkammerflimren), hvor pulsen føles helt uregelmæssig og en af de mest almindelige hjertesygdomme[3]. Behandlingen består både i at regulere hjerterytmen og i mange tilfælde også af blodfortyndende medicin for at reducere den risiko for blodpropper, der følger med atrieflimren. Sygdommen er ikke i sig selv farligt. Hvis rytmen medfører meget høj puls vil der udvikles hjertesvigt eller blodpropper i hjernen[4].

[1] Takykardi: hurtig puls (> 100 pulsslag pr. min.)
[2] Bradykardi: langsom puls (<50 pulsslag pr. min.)
[3] Atrieflimren (hjerteflimmer) (netdoktor.dk)
[4] Atrieflimren og -flagren - Patienthåndbogen på sundhed.dk

RESPIRATIONSFREKVENSEN (RF) angiver antal vejrtrækninger pr. minut – målet med stopur eller pulstæller. Borgeren skal have været i ro i 5-10 min inden man måler RF. Normalt er den 12-16 pr. minut. Hvis du ikke kan se eller høre borgerens respiration, kan du observere brystkassens bevægelser ved inspiration (indånding) og eksspiration (udånding) og på den måde tælle respirationsfrekvensen. Ved hjælp af en saturationsmåler, som også kaldes et pulsoxymeter, kan iltmætningen i blodet beregnes ud fra en lyskilde i en klemme, som sættes på en finger.  (Somatisk s. 428)

Vurdering af respirationsfrekvensen og iltsaturation: Hvis borgeren har en høj respirationsfrekvensens (> 20) betyder det, at han hyperventilerer, dvs. trækker vejret hurtigere end normalt. Problemer med vejrtrækningen kan skyldes alderen, forkølelse, influenza eller sygdomme i luftvejene, fx lungebetændelse, KOL og astma. Hos et rask menneske vil en lav saturation altid skyldes, at der er noget, der hindrer den normale vejrtrækningen. For borgeren med KOL kan en lav saturation skyldes sekret i luftvejene, og/eller obstruerede bronkier, der hæmmer respirationen. En lav saturation kan også skyldes hjertesygdomme, som gør, at blodet ikke pumpes tilstrækkeligt rundt i kroppen.

BEVIDSTHEDSNIVEAU vurderes ud fra følgende beskrivelser:

·         Agiteret: en hyperaktiv adfærd som inkluderer en kombination af truende adfærd, rastløshed, manglende hæmninger og/eller følelsesmæssig ustabil (vred/grædende).

·         Habituel: borgerens normale tilstand

·         Reagerer kun på tiltale.

·         Reagerer på smerte

·         Ingen reaktion

| Feber
| Subfebril | 37,1-37,9 °C
| Febril | 37,9-38,4 °C
| Højfebril | 38,5-42 °C

TEMPERATUR kan måles flere steder på kroppen, bl.a. i øret, endetarmen og munden, og temperaturen afhænger af, hvor den bliver målt. Måles så vidt muligt rektalt, for at få et korrekt resultat.  Den normale temperatur i kroppen er ca. 37 °C.

Vurdering af temperatur: Man har feber, hvis man har en temperatur på over 37,5 °C.

SYSTOLISK BLODTRYK måles, når kroppen er i hvile, så musklernes arbejde ikke påvirket blodtrykket. Det måles i en enhed, der hedder millimeter kviksølv (mmHg), da blodtrykket tidligere oftest blev malt med et kviksølvmanometer[1]. Trykket skal måles i en arterie, som er i hjertehøjde, hvilket passer med arteria brachialis. Der måles to værdier:

·         Det systoliske tryk (slagtrykket), som viser trykket når hjertekamrene trækkes sammen. Det kan fx være på 130 mm Hg. Det systoliske blodtryk stiger med alderen på grund af stivere blodkar og er derfor ofte årsag til forhøjet blodtryk (hypertension) hos ældre.

·         Det diastoliske tryk (hviletrykket), som viser trykket ved hjertets afslapning. Det kan fx være 65 mm Hg. Hviletrykket er særligt vigtigt for at diagnosticere for højt blodtryk (hypertension) hos yngre.

[1] Blodtryksmåling og blodtryk (netdoktor.dk)

# data[].attributes.body
Rehabilitering er en målretter og tidsbestemt samarbejdsprocess mellem en borger, pårørende og fagfolk. Formålet er, at borgeren, som har eller er i risiko for at få betydelige begrænsninger i sin fysiske, psykiske og/eller sociale funktionsevne, opnår et selvstændigt og meningsfyldt liv. Rehabilitering baseres på borgerens hele livssituation og beslutninger og består af en koordineret, sammenhængende og vidensbaseret indsats. -- Resultatet af en vellykket rehabiliteringsproces er, at borgeren, som har fået en funktionsnedsættelse opnår et selvstændigt og meningsfyldt liv. Rehabiliteringsbegrebet bliver ofte forvekslet med genoptræning. Målet med genoptræning er, at borgeren bliver selvhjulpen eller opnår den højest mulige grad af funktionsevne. -- En rehabiliterende indsats skal derimod være målrettet og afgrænset tidsmæssigt. Det betyder, at der skal være mål for indsatsen, og de mål skal tage udgangspunkt i borgerens egne ønsker. -- Målene skal altid være meningsfulde for borgeren og tage udgangspunkt i hans hverdagsliv. Det er utroligt vigtigt, at alle fagpersoner arbejder hen imod de samme fælles mål.

# data[].attributes.body
Seks klinikker i Esbjerg kommunale tandpleje. Klinikkerne er placeret på følgende skoler og centre:

Bakke
Fortuna Allé 80, 6705 Esbjerg Ø

Bakkevej
Plantage Alle 18, 6740 Bramming

Bryndum
Bryndumvej 14-16, 6715 Esbjerg N

Ribe Sundhedscenter
Tangevej 6, 6760 Ribe

Spangsbjerg
Skrænten 120, 6700 Esbjerg

Hjerting
Gl. Guldagervej 53, 6710 Esbjerg V

Hvad koster det?

Den maksimale egenbetaling for patienter i omsorgstandplejen er 510 kr. om året (2017). Beløbet reguleres én gang årligt pr. 1. januar. Beløbet betales forud, første gang ved tilmeldingen.

Dette beløb er eneste udgift for borgeren. Omsorgstandpleje er uafhængig af øvrige økonomiske forhold.

Hvis borgeren er medlem af Sygeforsikringen Danmark, kan personen få tilskud til egenbetalingen. Se mere på www.sygeforsikring.dk.

Der er ikke tilskud til behandling fra Sygesikringen. Kommunen betaler for alle behandlingsudgifter.

Hvis der er brug for akut behandling

Hvis en protese knækker, man får tandpine eller andre årsager har behov for tandlægehjælp uden for de tidspunkter, hvor klinikpersonalet kommer på ældrecenteret eller på besøg i borgerens hjem, skal man gøre følgende for at få hjælp:

Kontakt den tandlæge, som normalt kommer hos borgeren. Man kan også bede plejepersonalet kontakte tandlægen.

Skulle den sædvanlige tandlæge have lukket, er man velkommen til at kontakte en anden.

Når der er behov for akut hjælp, betaler den kommunale tandpleje regningen

# data[].attributes.body
Omsorgstandpleje

Omsorgstandpleje er et tilbud til voksne, som på grund af vidtgående fysiske eller psykiske handicap ikke er i stand til at benytte de almindelige tilbud om tandpleje.

Hvem kan få omsorgstandpleje?

Man kan få omsorgstandpleje, hvis man er fyldt 18 år og af fysiske eller psykiske årsager ikke kan benytte de almindelige tandplejeordninger.

Alle plejehjemsbeboere tilbydes omsorgstandpleje, dog undtaget en evt. rask ægtefælle.

Sådan søger man om omsorgstandpleje

Borgeren skal kontakte sit lokale plejecenter, der hjælper i det daglige, eller Sundhed & Omsorg, Visitationen, hvis borgeren har behov for omsorgstandpleje.

Fysisk eller psykisk handicappede, som har været omfattet af tilbuddet om børne- og ungdomstandpleje, vil ved det fyldte 18. år i nogle tilfælde få tilbud om omsorgstandpleje direkte fra Den Kommunale Tandpleje.

Hvad kan man få?

Efter behov kan man få:

regelmæssig undersøgelse af tænder og proteser

forebyggelse og behandling af sygdomme i tænder og mund

reparation af proteser eller fremstilling af en ny protese

undervisning og råd om renhold og pleje af tænder og proteser

Er man protesebærer (ingen egne tænder) vil borgeren blive tilbudt undersøgelse og evt. behandling mindst én gang årligt, men har man sine egne tænder vil man få tilbuddet 2 gange årligt.

Hvem behandler?

Når borgeren er tildelt omsorgstandpleje, får personen tandpleje fra en kommunalt ansat tandlæge. Tandlægerne fra den kommunale tandpleje har mulighed for at henvise til en tandtekniker, hvis der er behov for det.

# data[].attributes.headline
Speciel mundpleje til alvorlig syge/bevidstløse beboere

# data[].attributes.subject
Speciel mundpleje til alvorlig syge/bevidstløse beboere

# data[].attributes.body
Formål:

Rensning og desinfektion af munden to gange dagligt.

Hindre udtørring af mundslimhinden.

Materialer:

Klorhexidinopløsning i plastbærer

Mundrensepinde

Læbepomade

Håndklæde

Plastbærer/låg med mundsmørevæske (1/2 del vand, ½ del glycerin og lidt citronsaft)

Forberedelse:

Beboeren orienteres om proceduren

Beboeren lejres så væske ikke løber ned i luftrøret, enten i sideleje eller i siddende

Håndklæde placeres under hagen

Fremgangsmåde ved desinfektion og rensning af mundhulen (1-2 dagligt):

1. Mundrensepinde dyppes i Klorhexidinopløsningen. Mundhulens forskellige afsnit renses. Samtidig efterlades en hinde af Klorhexidinopløsning. Husk kinder og læbers inderside, gummer, tandkød, ganen, tungen og mundbund under tungen.

2. Læberne smøres med løbepomade

3. På bordet efterlades kapsel med mundsmørevæsken, mundrensepinde og løbepomade til senere brug.

Fremgangsmåde ved fugtning af slimhinder (1 gang pr. time):

1. Mundrensepinde dyppes i mundsmørevæsken.

2. Slimhinder og tunge fugtes.

3. Læberne smøres med læbepomade.

Bevidstløse personer bør normalt ikke have proteser i munden. Proteserne opbevares i en plastpose, vedlagt lidt fugtet vat. Opbevaring gennem længere tid sker bedst i køleskab

# data[].attributes.body
Mange ældre føler sig tørre i munden. Det kan bevirke at proteserne fungerer dårligt og generer slimhinden. Mundtørhed øger i høj grad udviklingen af caries og paradentose hos ældre. Mundtørhed kan afhjælpes med kunstigt spyt.

Opskrift på kunstig spyt: Du tager en del vand til en del glycerin og smager til med dråber fra en citron (holdbarhed 1-2 dage).

HUSK: Det gamle husråd om at spise syrlige drops eller drikke saftevand, kan ikke anbefales på grund af sukkerindholdet. Sukkeret vil få bakterier og svampe i munden til at stortrives.

# data[].attributes.body
Der findes en lang række ”klæbemidler” til fastholdelse af helproteser til ganen. Brug dem hvis de virker. Husk at fjerne gammel ”klister” klæbemiddel, da det er grobund for bakterier og vil genere slimhinden.

Kontakt tandplejepersonalet, hvis der er problemer med protesen eller gummerne.

# data[].attributes.body
Ved tandsten: ½ lunkent vand og   ½ eddike i glas natten over, børst og skyld derefter grundigt.

NB: Brug aldrig skarpe metalgenstande der kan ridse protesen.

# data[].attributes.body
Ved misfarvning: 1-2 tsk. blå Bio-tex i et glas lunkent vand natten over, børst og skyld derefter grundigt.

# data[].attributes.body
Fyld lidt vand i håndvasken, så protesen lander blødt, hvis den tabes

Brug en protesebørste, uparfumeret håndsæbe og lunkent vand

Tænder og alle flader på protesen og bøjler børstes grundigt

Skyld protesen under rindende vand for at fjerne sæbesmag

Ved delproteser børstes resttandsættet med en blød tandbørste.

# data[].attributes.body
Protese skal ligge i en boks, for udtørring dør mikroorganisme

Skal ikke sove med protesen

# data[].attributes.body
En betændt gumme/slimhinde ses som rødt, blankt og hævet. Det kan svie og genere. Belægninger kan give betændelse i gummerne/slimhinderne under protesen. Ved betændte slimhinder er øget risiko for, at der kan udvikles en svampeinfektion.

Forebyggelse: Proteser og tænder børstes to gange dagligt. Gummer og slimhinder skylles med vand. Det anbefales at skylle mund og protese efter hvert måltid. Om natten har gummerne brug for hvile – derfor skal proteserne tages ud.

Protesen skal opbevares tørt om natten, så reduceres svamp, da mikroorganismerne dør ved udtørring.

# data[].attributes.body
Kniber det med kræfterne, kan en elektrisk tandbørste være en gode ide, også for personalet.

Nogle ældre har svært ved at holde om et lille skaft og dette kan afhjælpes med et skumgummihåndtag, som kan sættes på skaftet. Når man skal børste på andre er det vigtigt med et lille tandbørstehoved.

Tandpasta skal indeholde 1450 ppm F

Man skal aldrig skylle munden efter tandbørstning, da dette forringer tandpastaens effekt mod huller i tænderne.

Mundskyllevæsker og lign. er uden påvist effekt, dog er Klorhexidin undtaget.

El-tandbørste bruger til ældre der er vant til at børste tænder.

# data[].attributes.body
Bed den du børster på om at ”bide let sammen”, (ikke helt sammen), dette gør at kinder og læber ”slappes” og børstningen lettes

Sæt en finger i mundvigen og hiv let ud i kinden

Børst alle fladerne på hver tand

Husk at en enkeltstående tand skal børstes hele vejen rundt

Ved dårlig ånde, kan tungens overside med fordel børstes

Gå systematisk til værks

Tænder børstes 2 gange dagligt

Mellemrummene holdes rene med flaskerenser og/eller tandtråd.

# data[].attributes.body
Hvis ældre gider ikke at børste tænder:

Fortælle til personale møde

Kontakt tandplejepersonale

Blive ved med at motivere ældre til at børste tænder på en søde og pæn måde

# data[].attributes.body
Paradentose er en udvikling af tandkødsbetændelse. Betændelsen nedbryder den knogle og de fibre som fastholder tænderne. Det ses ved at tandkødet trækker sig tilbage og tænderne synes lange og løse og i værste fald falder ud.

Paradentose kan ikke helbredes, men udviklingen kan stoppes ved at rense tænderne og holde dem rene.

Kalder også de lyse tænder sygdom.

Det kan bare arveligt.

Hvis man ryger, det kan være svært at hele parodontose tænder.

Hold tænder indvendigt når man børste tænder.

# data[].attributes.body
Det er vigtigt at bevare sine tænder i god stand. Det giver mulighed for at bevare tyggefunktionen og dermed få en varieret kost, som kræver gode tænder til at tygge med.

Derfor er det også vigtigt med regelmæssig tandpleje.

Der skal være tre faktorer for at der udvikles huller i tænderne:

Tand + bakterier + sukker = Huller i tænderne

Bakterierne omdanner sukker til syre, som opløser tandemaljen, og et cariesangreb er i gang. Tandsættet skal derfor omhyggeligt holdes fri for bakterier.

Mælketænder kan lave skade til de nye tænder hvis mælketand blevet støde eller slår. Den kan lave mærker.

Hvad kan man gøre hvis man begynder at få hul i tænderne?

Børste tænder ordentligt.

Bruge tandtråd.

Ikke skylle mund efter tandbørstning, bare spyt den.

# data[].attributes.body
For at give den ældre større livskvalitet

Fordi der er sammenhæng mellem livstruende sygdomme og dårlig mundhygiejne

Hvis vi ikke børste vores tænder ordentligt forbygge mange bakterier i vores mund og hvis vi spiser mad og synker den, så bakterie kommer også med i vores kroppen og systemer. Og de bakterier kan forbygge flere sygdom og forværre nødvendig borgens sygdom.

100-200 dødsfald årligt som følge af lungebetændelse hos plejehjemsbeboere, kan undgås ved forebyggende mundpleje

Fordi ældre også er forfængelige

Fordi mangelfuld mundpleje koster samfundet 20-25 mio. kr. om året i hospitalsindlæggelser

Flere ældre med egne tænder

Fordi der er sammenhæng mellem vægttab og pleje af tænder og mund

# data[].attributes.body
nyrer = renes
højre nyre = ren dxt
venstre nyre = ren sin
nyrebækkenet = pelvis renalis

# data[].attributes.body
mundhulen = cavitas oris
tunge = lingua
spiserøret = oesophagus
mavesækken = ventriculus
tarmen = enteron
tolvfingertarmen = duodenum
tyktarmen = colon eller intestinum crassum
tyndtarm = jejunum
endetarmen = rectum
spytkirtler = parotidea
svælg = pharynx
lever = hepar
galdebære = vesica fellea
bugspytkirtel = pancreas
tænder = dentes
tungebenet = os hyoideum
underkæben = mandibula
spyt = saliva
slim = mucus
strubehulet = larynx
strubelåget = epiglottis
næsehulen = cavitas nasi
blindtarmen = caecum
tarmluft = flatus
endetarmsåbningen = anus

# data[].attributes.body
Storhjernen = Telencephalon

Hjernebarken = Cortex cerebri

Basalganglierne = nuclei basales

Mellemhjernen = Diencephalon

Thalamus

Hypothalamus

Lillehjernen = cerebellum

Hjernestammen = truncus encephali

Midthjernen = Mesencephalon

Hjernebroen = Pons

Den forlængede rygmarv = Medulla oblongata

# data[].attributes.body
hoved = caput
hals = collum

kravebenet = clavicula

skulderen = scapula

brystbenet = sternum

overarm = brachium

overarmsknoglen = humerus

albue = cubitus

underarm = antebrachium

underarmsknoglerne = radius og ulna

hånd = manus

fingrene = digiti manus

ribben = costae

bækken = pelvis

lår = femur

lårbensknoglen = femur

underben = crus

skinnebenet = tibia

lægbenet = fibula

fod = pes

knæ = genu

knæskallen = patella

rygsøjlen = columna

Skambenet = Os pubis

Halebenet = Os coccygis

# data[].attributes.body
hoved = caput
hals = collum eller cervix
brystkasse = thorax
bug = abdomen
bækken = pelvis
overarm = brachium
underarm = antebrachium
hånd = manus
lår = femur
underben = crus
fod = pes
kroppen uden hoved, arme og ben = truncus eller torso

# data[].attributes.body
brystkasse = thorax
bag brysbenet = sternum
øvre hulvene = cava superior
nedre hulvene = cava inferior
blodkar til lungerne = pulmonales dxt. og pulmonales sin
højre forkammer = atrium dxt.
venstre forkammer = atrium sin
højre hjertekammer = ventriculus dxt
ventre hjertekammer = ventriculus sin

# data[].attributes.body
Aktiviteter kan inddeles i personlige aktiviteter (P-ADL), arbejdsaktiviteter (I-ADL) og fritidsaktiviteter.

P-ADL-aktiviteter betyder Personlige ADL-aktiviteter. Det er intime aktiviteter, som vi helst selv vil udføre.

I-ADL-aktiviteter betyder Instrumentelle ADL-aktiviteter. Vi kan også kalde dem arbejdsaktiviteter. Det kan være arbejde i hjemmet.

Fritidsaktiviteter er aktiviteter, som kan ligge overalt i Maslows behovspyramide. Det er aktiviteter, vi udfører af lyst og interesse, ofte fordi vi bliver udfordret og udvikler os.

# data[].attributes.body
Med alderen stiger vores risiko for at få livsstilssygdomme. Som social- og sundhedshjælper/-assistent vil du komme til at arbejde med mennesker, der har forskellige livsstilssygdomme. Derfor er det nødvendig, at du ved noget om de otte store livsstilssygdomme.

Livsstilssygdomme udvikles på baggrund af vores livsstil og hænger således tæt sammen med KRAM- og S-faktorerne.

# data[].attributes.body
Du kan igangsætte sundhedsfremmende og sygdomsforebyggende aktiviteter sammen med en borger ud fra KOSMO-modellen.

Ved at bruge den sikrer du dig, at du tager udgangspunkt i borgeren, og at borgeren involveres mest muligt i arbejdet. Det er vigtigt, da aktiviteterne, der sættes i gang, skal være med til at give borgeren livskvalitet og velvære, og borgeren er, som ekspert i sit eget liv, den, der bedst ved, hvad der bidrager til det.

# data[].attributes.headline
Sammenfatning af sundhedsfremme og forebyggelse

# data[].attributes.subject
Sammenfatning af sundhedsfremme og forebyggelse

# data[].attributes.body
Sundhedsfremme handler om at bevare og forbedre sundheden og sygdoms f orebyggelse om at undgå sygdom.

Sundhedsfremme og forebyggelse vil i nogle tilfælde overlappe hinanden. Derfor kan det være svært at lave et helt klart skel mellem dem.

# data[].attributes.body
Deltagerne blev testet i forhold til kost, rygning, alkohol og motion. Undersøgelsen blev derfor kaldt KRAM-undersøgelsen. KRAM-faktorerne er alle eksempler på livsstilsfaktorer. De går dog alle på fysisk sundhed, og da sundhedsbegrebet i Danmark er bredere end det, findes også S-faktorerne, der også dækker psykisk og social sundhed.

# data[].attributes.body
Bjarne Bruun Jensens brede og positive sundhedsbegreb dækker over følgende:

Det brede, fordi det dækker både fysiske, psykiske og sociale faktorer, og fordi sundheden påvirkes af både vores livsstil og vores levevilkår.

Positivt, fordi det beskriver det, vi ønsker at opnå – i modsætning til noget, vi ønsker at undgå (sygdom).

Hans teori beskriver, at sundhedsbegrebet består af tre dele:

Definition af sundhed. Her lægges vægt på fysiske, psykiske og sociale faktorer, og at de påvirker hinanden.

Faktorer, der påvirker sundheden – livsstil og levevilkår.

Handling – det, vi gør for at ændre vores sundhed.

# data[].attributes.body
I Danmark er det almindeligt anerkendt, at sundhed handler om, hvordan vi har det både fysisk, psykisk og socialt. Disse tre faktorer påvirker hinanden, og det kan være svært at holde dem helt adskilt.

Fysisk sundhed handler om, hvilken tilstand vores krop er i. Fysisk sundhed kan måles og beregnes på forskellige måder.

Psykisk sundhed sværere at forholde sig til, fordi den ikke kan måles eller beregnes. Der er dog alligevel nogle forhold, du kan se efter. De kan opdeles i to områder: trivsel og mestring.

Social sundhed handler om vores relationer til andre mennesker – både de nære relationer som familie og venner og relationer i en større målestok som fx en boligforening eller samfundet som helhed.

# data[].attributes.body
Smittekæden består af seks led, som hver især har betydning for spredning af smitte. De seks led er:

mikroorganismer

reservoir

smitteudgang

smittevej

smitteindgang

smittemodtager

For at undgå, at der opstår infektioner, skal man bryde smittekæden.

# data[].attributes.body
Når du øver dig, er det vigtigt også at tænke på alle de øvrige aspekter omkring borgeren, hans situation og din egen sikkerhed. Det handler bl.a. om følgende områder:

# data[].attributes.body
Sygeplejeprocessen af Ida Orlando
en metode, der hjælper mig med at identificere sundhedsproblemer hos den enkelte, herefter at analysere, hvilke årsager der kan være til problemet og endelig med at beslutte, hvilke handlinger der vil være korrekte og hensigtsmæssige i den bestemte situation. Det kan både forstås som en problemløsende proces og en model for samarbejde. Det består af fem faser og i praksis jeg vil altid vil bevæge mig frem og tilbage mellem de fem faser.

# data[].attributes.body
Refleksionshjulet er et redskab, som du kan bruge til at sikre dig, at din refleksion foregår systematisk. Dvs. at du sikrer dig, at du laver dine refleksioner på samme måde hver gang.

# data[].attributes.body
I arbejdet som social- og sundhedshjælper/-assistent findes der næsten ingen situationer, hvor du ikke skal samarbejde. I den konkrete pleje af borgeren skal du arbejde sammen med borgeren, og i tilrettelæggelsen og opfølgningen af plejen skal du arbejde sammen med dit team og med dine nærmeste kollegaer.

Teamsamarbejde: I hjemmeplejen er personalet ofte organiseret i team. Det betyder, at en gruppe medarbejdere arbejder sammen om at løse opgaverne hos en gruppe af borgere.

Tværfagligt samarbejde: når forskellige faggrupper samarbejder om borgerne med et fælles mål, fx SSH/SSA, sygeplejersker, fysioterapeuter, ergoterapeuter, pædagoger, og pædagogiske assistenter. Når du skal samarbejde med andre faggrupper, er det en fordel at kende til deres arbejdsområde. I det tværfaglige samarbejde omkring borgeren er formålet, at hver faggruppe bidrager med hver sin særlige faglige viden om borgeren.

Tværsektorielt samarbejde: Når personalet i sundhedsvæsnet samarbejder på tværs af sektorerne, fx sygehus, kommune og praksis.

# data[].attributes.body
Ved at være bevidst om evt. konflikter kan du gribe ind hurtigt og dermed medvirke til, at de ikke udvikler sig. Og her er konfliktnedtrappende kommunikationen et vigtigt redskab.

# data[].attributes.body
Konflikttrappen er en model, der viser, hvordan konflikter udvikler sig.

Man kan inddele konflikter i røde, gule og grønne stadier afhængig af, hvor slemme de er. Jo højere man er på konflikttrappen, jo værre vil konflikten være.

Den bedste måde at håndtere konflikter på er ved at tage hånd om dem, inden de bliver for store.

# data[].attributes.body
Abraham Maslow beskrev behov som det, mennesker har brug for at få opfyldt for at kunne leve. Nogle behov er afgørende for, om mennesket kan overleve, mens andre er med til at give livet indhold og mening.

Som metode til at få et overblik over, hvilke behov borgeren har, kan du bruge Maslows behovspyramide.

Evnen til at opfylde egne behov ændrer sig med alderen og livsomstændighederne. Fx skal et nyfødt barn have hjælp til stort set alt, men efterhånden som barnet vokser op, vil det blive mere og mere i stand til at opfylde egne behov.

Opfyldelse af behov hænger også meget sammen med initiativ og motivation. Når du fx er sulten, tager du initiativ til at købe ind og bliver motiveret til at lave mad.

Maslows behovspyramide kan også bruges som et redskab til at arbejde med borgerens motivation. Når borgeren har et stærkt ønske om at få opfyldt et behov, kan du bruge den drivkraft til at motivere borgeren til at selv at være aktiv.

# data[].attributes.body
Alle mennesker har nogle usynlige grænser for, hvilken form for nærhed der er acceptabel i forskellige situationer. Dvs. at vi har et "rum" omkring os, som er en del af vores identitet. Rummet er delt i nogle zoner, og jo tættere andre kommer på vores inderste zone, jo mere truede føler vi os, hvis vi ikke selv har inviteret vedkommende derind.

Når du yder omsorg for borgeren, er der situationer, hvor du kommer meget tæt på vedkommende. Det sker eksempelvis, når du skal hjælpe ham med personlig hygiejne, hvor du har fysisk kontakt med ham. Det er især, når du udfører nedre toilette eller hjælper ham i badet, at du er inde i hans intimsfære, dvs. helt inde i den private del af hans liv, hvor det ellers kun er ham selv eller de nærmeste, der har adgang.

# data[].attributes.body
Viser forholdet mellem det professionelle, det personlige og det private, kan du sikre, at du altid arbejder professionelt.

Det professionelle er den del af dig, som vedrører din uddannelse, faglighed, viden, etik osv.

Det personlige er dine personlige egenskaber, herunder din måde at være på, dit temperament, evne til empati osv.

Det private er det, der vedrører dit private liv, og som er præget af din opvækst og oplevelser i livet. Det er sider af dig selv, du ikke skal bruge på dit arbejde.

Selvom du yder omsorg som professionel fagperson, er du også en privatperson med dine egne private problemer, som det ikke er hensigtsmæssigt, at du blander sammen med dit arbejde.

Du har også personlige egenskaber, og de egenskaber bruger du hele tiden i omsorgsarbejdet – de er en stor del af din "værktøjskasse". Det kan være egenskaber som at være åben, ansvarlig, imødekommende, tålmodig, at have humor, gode samarbejdsevner og evne for empati.

Når du arbejder, vil de tre P'er altså altid være i spil. For at du bedst muligt kan håndtere de tre P'er, skal du være i stand til at skille tingene ad og vide, når du overskrider en grænse.