# data[].attributes.attachment_link.title
А.Ліндґрен "Міо, мій Міо". Аналіз твору

# data[].attributes.attachment_link.title
ЛІТЕРАТУРА НА ЛІТО. 7 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Published: May 26, 2020 Latest Revision: May 21, 2023 Ourboox Unique Identifier: OB-847118 Copyright © 2020

# data[].attributes.attachment_link.title
А.Ліндгрен. Міо,мій Міо

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна л-ра 📝

# data[].attributes.attachment_link.title
Роберт Шеклі. "Запах думки". 6 кл.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1) Як звати головного героя оповідання "Запах думки"? a) Клеві b) Отто c) Кліві 2) Яка посада була у Кліві? a) поштмейстер b) перевізник пошти c) ветеринар 3) На яку кисневу планету зміг приземлитися Кліві? a) Сергон b) З-М-22 c) З-М-42 4) Що сталось з кораблем, коли Кліві приземлився? a) невдовзі він вибухнув b) залишився неушкодженим c) зламався двигун 5) Яку першу тварину головний герой біля себе побачив? a) тварину, схожу на вовка b) тварину, схожу на білку з темно-зеленим хутром c) тварину, схожу на мавпу 6) Чого були позбавлені всі тварини на планеті? a) Очей та вух b) лап і ніг c) хвостів 7) На планеті Кліві довелося зустрітися ще з... a) вовком і синицею b) вовком і ягуаром c) вовками і пантерою 8) Що врятувало Кліві при сутичці з вовками? a) він уявив себе деревом b) він уявив себе змією, а потім птахом c) він уявив себе пантерою 9) Під час сутички з вовками і пантерою Кліві врятував уявний образ... a) куща b) мертвої людини c) пташки d) смолоскипа у руках, який перетворював усе довкола на пожежу 10) Що з подивом запитав поштмейстер у Кліві, коли вони вже покидали планету З-М-22? a) Слухай... А як сталося, що на тобі немає укусів? b) Слухай... А як сталося, що на тобі немає опіків? c) Слухай... А як сталося, що на тобі немає ран? 11) Визначте тему оповідання "Запах думки". a) Про небезпеки, які чатували на космічного поштаря на незнайомій планеті. b) як Людина, залишившись сам на сам із дикою природою, виходить переможцем без сторонньої допомоги. c) як людина може змінити світ силою власної уяви. d) як приборкати стихію e) любов до тварин 12) У чому полягає гуманістичний зміст оповідання (якщо гуманізм - це віра в цінність, свободу і незалежність людини)? a) Людина - не вбивця всього живого, бути сильним не означає знищувати тих, хто слабший. b) Людина здатна підкорити все живе задля вигоди c) Бути сильними можуть тільки тварини d) Людина майбутнього - господар не тільки своєї планети, а й далекого Космосу. 13) Скільки днів тривала подорож Кліві в оповіданні? a) 5 b) 2 c) 3 14) Ідея оповідання "Запах думки": a) Уславлення необмежених можливостей людського розуму, сили духу, волі, творчої уяви, неординарного мислення людини, яка здатна здолати всі перешкоди на своєму шляху. Ніколи не можна втрачати самовладання, слід боротися за своє життя та здоров'я. b) Людина - Цар всього живого. 15) Визначте конфлікти у прочитаному оповіданні "Запах думки". a) Протистояння головного героя Кліві та позаземної фауни; внутрішня боротьба героя зі своїми страхами. b) Батьки і діти c) Теперішнє і минуле 16) Автором оповідання є...Вибери фото. a) b) c) 17) Чим впливав головний герой на тварин, аби врятуватися? a) смолоскипом b) залізним кийком c) силою власної думки, багатсвом людської уяви

# data[].attributes.attachment_link.title
Тест до оповідання "Запах думки"

# data[].attributes.attachment_link.description
1) Як звати головного героя оповідання "Запах думки"? a) Клеві b) Отто c) Кліві 2) Яка посада була у Кліві? a) поштмейстер b) перевізник пошти c) ветеринар 3) На яку кисневу планету зміг приземлитися Кліві? a) Сергон b) З-М-22 c) З-М-42 4) Що сталось з кораблем, коли Кліві приземлився?

# data[].attributes.attachment_link.title
Р.Шеклі. "Запах думки"

# data[].attributes.attachment_link.title
Роберт Шеклі "Запах думки", 6 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
В книзі зібрано основний матеріал, який можна використати на уроці зарубіжної літератури в 6 класі з теми

# data[].attributes.attachment_link.title
Астрід Ліндгрен

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out this 800 x 800 px designed by Лена Зализницкая.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Хмельницька обласна бібліотека Шевченка

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер на книгу Астрід Ліндгрен "Міо, мій Міо"

# data[].attributes.attachment_link.title
Астрід Ліндгрен

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out this 800 x 800 px designed by Лена Зализницкая.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Крістіна Нестлінгер

Конрад, або Дитина з бляшанки

Пані Берті Бартолотті сиділа в кріслі-гойдалці й снідала. Вона випила чотири чашки кави, з'їла три булочки з маслом і медом, двоє некруто зварених яєць, скибку чорного хліба з шинкою і сиром та скибку білого хліба з паштетом із гусячої печінки. Снідаючи, вона гойдалася, - бо крісло-гойдалка на те й зроблене, щоб у ньому гойдалися, - тому на її халаті з'явилися руді плями від кави й жовті від яєць. Крім того, їй за викот нападало повно крихт із булочок і хліба.

Пані Бартолотті підвелася й доти стрибала по кімнаті на одній нозі, доки всі крихти повитрушувалися з-під халата на підлогу. Тоді вона облизала липкі від меду пальці й сказала сама до себе:

- Ану, дитино моя, вмийся, перевдягнися і швидше берись до роботи!

Пані Бартолотті завжди казала "дитино моя", коли розмовляла сама з собою. Свого часу, як вона справді була ще дитиною, до неї так завжди зверталася мати:

"Ану, дитино моя, зроби уроки! Ану, дитино моя, витри посуд! Ану, дитино моя, замовкни!"

А потім, як пані Бартолотті вже не була дитиною, її чоловік, пан Бартолотті, теж звертався так до неї:

"Ану, дитино моя, звари обід! Ану, дитино моя, приший мені ґудзика до штанів! Ану, дитино моя, підмети в хаті!"

Пані Бартолотті звикла виконувати доручення й накази тільки після того, як почує "дитино моя". Але мати давно померла, а пан Бартолотті давно пішов від неї - чому пішов, нас не стосується, це її приватна справа. В кожному разі, в пані Бартолотті, крім неї самої, не було нікого, хто б міг сказати їй "дитино моя".

Пані Бартолотті пішла до ванної кімнати, їй кортіло зробити собі приємну гарячу купіль. Та, на жаль, у ванні плавали золоті рибинки. Їх було одинадцять - сім малих і чотири великі. Вона вчора витягла їх з акваріума й перенесла до ванни, бо вважала, що рибі треба змінити воду. Пані Бартолотті міркувала так: кожна людина має відпустку й кудись їде, тільки бідолашні золоті рибинки цілий рік плавають кружка у своїй круглій скляній посудині.

Пані Бартолотті вирішила вдовольнитися приємним теплим душем: у ванній кімнаті була ще й окрема душова кабіна. Та, на жаль, у кабіні заплішило розсувні двері. Власне, не заплішило, але вони не відчинялися, бо пані Бартолотті чотири рази протягла від кабіни до вікна й назад мотузку і повісила на неї сушитися джинси та бавовняний пуловер. В умивальнику також мокли джинси й другий бавовняний пуловер, які ще треба було випрати.

- То зроби собі хімчистку, дитино моя, - мовила пані Бартолотті до свого відбитку в дзеркалі й витягла з шафки жмутик вати й чималу пляшку.

Змочивши вату рожевою рідиною з пляшки, вона заходилася ретельно витирати обличчя. Вата стала строката - рожева від нарум'янених щік, червона від губної помади, чорна від туші для вій, брунатна від олівця для брів, зелена від тіней на повіках і синя від рисочок над віями.

- Гарний же в тебе вигляд! - мовила вона до жмутика вати й кинула його біля самого відра на сміття під умивальником.

Потім дістала з шафки кілька тюбиків, кілька пляшечок та кілька олівців і знов нафарбувала своє обличчя в рожевий, червоний, чорний, брунатний, зелений і синій кольори. Підтемнюючи вії, пані Бартолотті помітила, що пляшечка з тушшю майже порожня. Тому вона написала губною помадою на викладеній білими кахлями стіні:

"КУПИТИ ТУШІ!!!"

Тоді взяла мачулу і стерла з кахлів напис: "КУПИТИ ТУАЛЕТНОГО ПАПЕРУ", теж зроблений губною помадою, бо паперу вона вчора вже придбала.

Наостанці пані Бартолотті ще глянула в дзеркало над умивальником, хотіла побачити, яка вона тепер на вигляд, молода чи стара. Бо в неї були молоді й старі дні. Сьогодні їй випав молодий день, вона була задоволена своїм обличчям.

- Молодшою і не треба бути, а кращою і не можна, - схвально промурмотіла вона сама до себе.

Всі її зморшки навколо уст і навколо очей сховалися під шаром пудри.

Скільки їй було років, пані Бартолотті нікому не казала, тому ніхто й не знав цього. І тому вона була різного віку.

Її сусідка, старезна пані Маєр, коли заходила мова про пані Бартолотті, казала: "Молода пані Бартолотті". Онук старезної пані Маєр, малий Міхі, казав: "Стара пані Бартолотті". А пан Егон, який продавав у аптеці порошки, свічки та масті й на лобі в якого від читання безлічі рецептів пролягли дві гіркі зморшки, казав: "Берті Бартолотті - жінка в розповні сил!"

Пан Егон і сам був чоловік у розповні сил. Він мав п'ятдесят п'ять років. І двічі на тиждень приятелював із пані Бартолотті.

Раз на тиждень він приходив у гості до неї, а раз на тиждень вона йшла в гості до нього. Вони разом вирушали в кіно чи до театру, потім ішли кудись вечеряти, далі йшли кудись випити вина, а наостанці - випити кави. Двічі на тиждень пан Егон називав пані Бартолотті "Берточкою", а вона його "Егончиком". Та як вони в інші дні зустрічалися на вулиці або як пані Бартолотті приходила до аптеки по краплі від кашлю, то казала йому "пане магістре", а він їй - "шановна пані". В інші дні вони не заходили в розмову.

Приятелювали вони лише у вівторок і в суботу.

Надивившись на себе в дзеркалі, пані Бартолотті нарешті вернулася до кімнати. Вона знов сіла в крісло-гойдалку, запалила сигару й почала зважувати, що їй далі робити: чи взятися до праці, чи йти по закупи, чи, може, краще лягти ще раз у ліжко. Саме тієї миті, коли вона вирішила лягти в ліжко, в сінях почувся дзвоник. Дуже гучний і дуже довгий. Пані Бартолотті злякано здригнулася. Так дзвонили тільки листоноші, носії телеграм і пожежники.

Пані Бартолотті поклала сигару на блюдечко з квітчастим візерунком і пішла відчиняти двері. Вона сподівалася, що той, хто так гучно й довго дзвонив, виявиться носієм грошових переказів. Пані Бартолотті завжди чекала носія грошових переказів. Часом той справді приходив до неї і приносив гроші. Тисячу шилінгів, або дві тисячі, або навіть п'ять тисяч шилінгів. Залежно від того, який завбільшки був килим, що його пані Бартолотті продала.

Тоді на грошовому переказі стояло:

"ФІРМА БАРТОЛОТТІ Й КОМПАНІЯ

РУЧНЕ ТКАННЯ І РУЧНЕ ПЛЕТІННЯ"

"Фірма Бартолотті й компанія" - це й була пані Бартолотті. "Компанію" вона вигадала, щоб її візитка була показніша й солідніша.

Пані Бартолотті ткала найкращі і найбарвистіші в місті килими. Торговці килимами й торговці меблями, що продавали її вироби, завжди казали покупцям:

- Пані Бартолотті - митець. Справжній митець! Її килими - мистецькі твори. Тому вони такі дорогі!

Торговці килимами й торговці меблями правили за них утричі більше грошей, ніж самі платили пані Бартолотті, тому килими й були такі дорогі.

Той, хто так гучно й довго дзвонив, стоячи за дверима, не був носієм грошових переказів. Виявилося, що то носій посилок. Відсапуючись, витираючи піт з лоба, він показав на великий, обгорнений білим папером пакунок і мовив:

- Важкенний, хай йому біс. Кілограмів двадцять, не менше!

Потім носій посилок затяг пакунок через передпокій до кухні, пані Бартолотті розписалася на квитанції й дала йому п'ять шилінгів на чай. Носій посилок сказав:

- До побачення.

- До побачення, - відповіла пані Бартолотті й провела його до сінешніх дверей.

Тоді принесла з кімнати сигару, сіла на ослінчик перед великим білим пакунком, занурила пальці з блакитними полакованими нігтями в пофарбоване у білявий колір волосся, провела ними по шорстких пасмах і задумалася.

"Це не вовна, - міркувала вона. - Де там! Вона не така важка. Такий пакунок вовни важив би щонайбільше п'ять або шість кілограмів".

Пані Бартолотті підвелася, обійшла пакунок, шукаючи адреси відправника. Але не знайшла. Не знайшла вона її й тоді, коли, натужившись, перевернула пакунок, щоб поглянути на нього знизу.

- Дитино моя, - суворо мовила пані Бартолотті сама до себе, - дитино моя, перевір своє сумління!

Справа в тому, що пані Бартолотті мала коника: страшенно любила різні купони, бланки замовлень, безкоштовні й дешеві пропозиції. Коли їй траплявся на очі в газеті, в книжці або в журналі такий купон чи бланк, вона відрізала або відривала його, заповнювала й посилала замовлення. Тієї хвилини її так захоплював сам бланк чи купон, що вона не думала, чи потрібна їй замовлювана річ. Через цю свою любов до замовлень пані Бартолотті вже придбала повно всіляких дивовиж: енциклопедію тварин у сімнадцяти томах, набір сірих нитяних чоловічих шкарпеток, пластмасовий сервіз на двадцять чотири особи, передплату на газету рибництва й газету нудистів. Крім того, ще турецький млинок на каву (не такий, щоб молоти каву, а нічний світильник у формі млинка), десять пар завеликих штанців із ангорської вовни і дев'ять буддистських молитовних барабанчиків. Але, безперечно, найдивовижнішим із того, що пані Бартолотті замовила й отримала, виявився килим. Коли носій посилок привіз їй той безбожно дорогий, огидний квітчастий килим, пані Бартолотті аж заплакала, сердита на себе за свого коника, й заприсяглася собі, що більше ніколи нічого не замовлятиме. Але, як буває в людей, що мають справжнього коника, другого дня вона знов заповнила бланк:

"І цим замовляю з довозом додому за рахунок фірми 144 (літерами: СТО СОРОК ЧОТИРИ) посріблені чайні ложечки"

Пані Бартолотті перевірила своє сумління. Воно було майже чисте. Крім замовлення на безкоштовний пакунок зірчастої локшини і пробну баночку нового різновиду пюре, вона згадала тільки дешевий набір хромованих кнопок разом із щипчиками й пробивачем. Але той набір не міг важити двадцять кілограмів. Та й безкоштовні проби, як їй було відомо, важили щонайбільше сто грамів.

"Мабуть, це пакунок від мого любого дядька Алоїза, - подумала пані Бартолотті. - Мабуть, він прислав мені щось на день народження. Він, сердешний, не посилав мені подарунка вже тридцять років. І якщо тепер хоче надолужити прогаяне, то може й набратися разом двадцять кілограмів".

Пані Бартолотті взяла ножиці й перерізала шнурок. Потім зірвала з пакунка білу паперову обгортку й відкрила картонну коробку. Під накривкою вона побачила блакитну деревну вовну, а на ній блакитний конверт. На конверті було написано:

"Пані Берті Бартолотті"

Напис був рівний, акуратний, надрукований на електричній машинці зі свіжою кольоровою стрічкою. Любий дядько Алоїз не мав друкарської машинки.

# data[].attributes.attachment_link.title
Конрад, або Дитина з бляшанки - Крістіне Нестлінгер, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Крістіна Нестлінгер Конрад, або Дитина з бляшанки Пані Берті Бартолотті сиділа в кріслі-гойдалці й снідала. Вона випила чотири чашки кави, з'їла три булочки з маслом і медом, двоє некруто зварених яєць, скибку чорного хліба з шинкою і сиром та скибку білого хліба з паштетом із гусячої печінки.

# data[].attributes.headline
истівки з видами міст». Ш

# data[].attributes.body
истівки з видами міст». Широта світу та його сприйнят-
тя ліричним героєм вірша. Листівки як символ   широти світу і прагнення до його відкриття".
2. У зошитах виконати завдання гри "Перевертні".
3. У зошитах опрацювати завдання з карток .
Твій аватар
Додати коментар
Зворотній зв'язок !!!
Зворотній зв'язок !!!
Прошу підписатися під цим постом тих, хто зараз працює на дошці.
1 comment
Аватар 
Анонімний 2 місяці
Слугоцький Віталій
Твій аватар
Додати коментар
Наприклад, Марціяш О
Наприклад, Марціяш Ольга 
Твій аватар
Додати коментар
Вітик Арсеній
Вітик Арсеній
Твій аватар
Додати коментар
Цабан Марія
Цабан Марія
Твій аватар
Додати коментар
Щербакова Анастасія
Щербакова Анастасія
Твій аватар
Додати коментар
Драп'ята Христина
Драп'ята Христина
Твій аватар
Додати коментар
Білоус Христина
Білоус Христина
Твій аватар
Додати коментар
Валерія Мартиненко
Валерія Мартиненко
Твій аватар
Додати коментар
Драбик Христина
Драбик Христина
Твій аватар
Додати коментар
Верещака Віталій
Верещака Віталій
Твій аватар
Додати коментар
Шпак Арсен
Шпак Арсен
Твій аватар
Додати коментар
Капуш Олександр
Капуш Олександр
Твій аватар
Додати коментар
Зимна Соломія
Зимна Соломія
Твій аватар
Додати коментар
Гулько Анастасія
Гулько Анастасія
Твій аватар
Додати коментар
Дзюбак Матвій
Дзюбак Матвій
1 comment
Аватар Ольга Марціяш
Ольга Марціяш 2 місяці
Роботи надсилати на адресу Olga54@i.ua
Твій аватар
Додати коментар
Чорнобай Дмитро
Чорнобай Дмитро
Твій аватар
Додати коментар
Апостол Наталя
Апостол Наталя
Твій аватар
Додати коментар
Башуцький Ярослав
Башуцький Ярослав
Твій аватар
Додати коментар
Стула Дарія
Стула Дарія
Твій аватар
Додати коментар
Рибій Амелія
Рибій Амелія
Твій аватар
Додати коментар
Вільгушинська Тетяна
Вільгушинська Тетяна
Твій аватар
Додати коментар
Дорошко Віталій
Дорошко Віталій
Твій аватар
Додати коментар
Гаврилюк Оля
Гаврилюк Оля
Твій аватар
Додати коментар
Смачило Аліна
Смачило Аліна
Твій аватар
Додати коментар
Білик Євгеній
Білик Євгеній
Твій аватар
Додати коментар
Назва

upload

link

search_web

camera

more_horiz

delete

# data[].attributes.attachment_link.title
ЛІТЕРАТУРА НА ЛІТО. 7 клас - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Published: May 26, 2020 Latest Revision: May 21, 2023 Ourboox Unique Identifier: OB-847118 Copyright © 2020

# data[].attributes.headline
Ось і підійшов до завершення навчальний рік.Я дякую всім дітям,хто протягом 70 днів читав твори із зарубіжної літератури,надсилав мені письмові роботи, фото та відео матеріали, виконував творчі завдання.Дякую за співпрацю))

# data[].attributes.subject
Ось і підійшов до завершення навчальний рік.Я дякую всім дітям,хто протягом 70 днів читав твори із зарубіжної літератури,надсилав мені письмові роботи, фото та відео матеріали, виконував творчі завдання.Дякую за співпрацю))

# data[].attributes.attachment_link.title
Я КНИЖКОВИЙ     ГЕРОЙ

# data[].attributes.headline
Матеріали надсилати до 22 травня включно!! Роботи будуть враховані у річному оцінюванні))

# data[].attributes.subject
Матеріали надсилати до 22 травня включно!! Роботи будуть враховані у річному оцінюванні))

# data[].attributes.headline
Для самоперевірки))

# data[].attributes.subject
Для самоперевірки))

# data[].attributes.headline
РОБОТИ НАДСИЛАТИ ДО 20.05

# data[].attributes.subject
РОБОТИ НАДСИЛАТИ ДО 20.05

# data[].attributes.body
Коли знімаєте відео,то тримайте телефон горизонтально! Дякую Софійці Костюк ,Настусі Щербаковій, Ангеліні Матвійчук за чудові роботи! Хто наступний?

# data[].attributes.headline
мені Ганса Крістіана Анде

# data[].attributes.body
мені Ганса Крістіана Андерсена т

# data[].attributes.headline
Ми продовжуємо знайомство із письменниками сучасності . На уроках світової літератури ми вже дізналися про життя і творчість Астрід Ліндгрен, Міхеля Енде, разом із героями творів перенеслися у чарівний та фантастичний світ, переживали разом із героями. Сьогодні на уроці ми познайомимось із відомою австрійською письменницею, володаркою найпрестижніших у світі премій у галузі дитячої літератури імені Ганса Крістіана Андерсена та Астрід Ліндгрен. ЇЇ твори перекладені 38 мовами світу. Вона відома такими творами: «Конрад, або Дитина з бляшанки», «Летіть, хрущі», «Пес іде в світ», «Начхати нам на огіркового короля», «Гном у голові», «Обзивають мене Мурахоїдом», «Маргаритко, моя квітко!». Отож знайомтесь  це – Кристина Нестлінгер. 

# data[].attributes.subject
Ми продовжуємо знайомство із письменниками сучасності . На уроках світової літератури ми вже дізналися про життя і творчість Астрід Ліндгрен, Міхеля Енде, разом із героями творів перенеслися у чарівний та фантастичний світ, переживали разом із героями. Сьогодні на уроці ми познайомимось із відомою австрійською письменницею, володаркою найпрестижніших у світі премій у галузі дитячої літератури імені Ганса Крістіана Андерсена та Астрід Ліндгрен. ЇЇ твори перекладені 38 мовами світу. Вона відома такими творами: «Конрад, або Дитина з бляшанки», «Летіть, хрущі», «Пес іде в світ», «Начхати нам на огіркового короля», «Гном у голові», «Обзивають мене Мурахоїдом», «Маргаритко, моя квітко!». Отож знайомтесь  це – Кристина Нестлінгер. 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
This free e-book is brought to you by

Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

You too can become one of our 75,000 authors.

Join us now and start creating your own books right away.

Create your own free book

Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

You too can become one of our 67,000 authors.

Join us now and start creating your own books right away.

Create your own free book

# data[].attributes.attachment_link.title
Крістіне Нестлінгер"Конрад, або Дитина з бляшанки" - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
This free e-book is brought to you by Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks. You too can become one of our 75,000 authors. Join us now and start creating your own books right away. Create your own free book Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

# data[].attributes.headline
Фантастична країна Усландія та її мешканці у пригодницькому творі Міхаеля Енде.

# data[].attributes.subject
Фантастична країна Усландія та її мешканці у пригодницькому творі Міхаеля Енде.

# data[].attributes.body
Пропоную переглянути електронну книгу та виконати завдання у зошиті. На електронну пошту надіслати фото з д/з. Приємної мандрівки по сторінках повісті-казки "Джим Гудзик і машиніст Лукас"

# data[].attributes.attachment_link.title
М. Енде "Джим Ґудзик і машиніст Лукас" - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Подорож морем, землею й під землею

# data[].attributes.headline
Білик Євгеній

# data[].attributes.body
Білик Євгеній

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.body
Написати твір-мініатюру «Що потрібно зробити дорослим, щоб країна Далека стала реальністю?» (Обсяг: 8-10 речень.)

# data[].attributes.headline
Аналітичне дослідження тексту 

# data[].attributes.subject
Аналітичне дослідження тексту 

# data[].attributes.body
(використані матеріали ГузьО.О., Тіхоненко С.О.)

# data[].attributes.headline
Домашня робота

# data[].attributes.subject
Домашня робота

# data[].attributes.body
1. Прочитати "Міо,мій Міо"

# data[].attributes.headline
Бесіда на основі герменевтичних запитань

# data[].attributes.subject
Бесіда на основі герменевтичних запитань

# data[].attributes.body
(використані матеріали
Гузь О.О., Тіхоненко С. О.)

# data[].attributes.headline
Прочитайте твір

# data[].attributes.subject
Прочитайте твір

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Астрід Ліндгрен

Міо, мій Міо

Переклад: Ольга Сенюк

Він у дорозі день і ніч

Може, хтось пам'ятає, що передавали по радіо торік п'ятнадцятого жовтня? Може, хтось пам'ятає, що йшлося про зниклого хлопчика? Ось що тоді передавали:

"Стокгольмська поліція розшукує дев'ятирічного Бу Вільгельма Ульсона, що вчора о шостій годині вечора зник зі свого дому на Упландській вулиці, тринадцять. У Бу Вільгельма Ульсона білявий чуб, блакитні очі, а того вечора на ньому були короткі брунатні штани, сіра вовняна сорочка і червона шапочка. Звістки про зниклого просимо надсилати черговим поліційних дільниць".

Отак передавали в радіо. Але про Бу Вільгельма Ульсона не надійшло жодної звістки. Хлопчик зник, і ніхто не знав, куди він дівся. Ніхто не знав про нього більше за мене. Бо це я - Бу Вільгельм Ульсон.

Мені дуже кортіло б прийти й розповісти про все, принаймні Бенкові. Я любив гратися з Бенком. Він теж мешкає на Упландській вулиці. Власне, його звуть Бенгт, але кажуть на нього Бенко. І мене ніхто не зве Бу Вільгельм Ульсон, а просто Буссе.

Звали просто Буссе, та й годі. А тепер, коли я зник, уже ніяк не звуть. Лише тітка Едля й дядько Сікстен казали на мене Бу Вільгельм. Хоч ні, дядько Сікстен не казав: він ніколи не розмовляв зі мною.

Я був годованцем у тітки Едлі й дядька Сікстена. Опинився в них, ще коли мені було всього рік. А до того жив у сирітському притулку. Мене взяла звідти тітка Едля. Власне, вона вибирала дівчинку, але не було такої, як їй хотілося, тому взяла мене. Хоч ні тітка Едля, ні дядько Сікстен не любили хлопчиків, принаймні восьмирічних і дев'ятирічних. Їм здавалося, що через мене в їхньому помешканні стало надто гамірно: я, мовляв, приношу надто багато бруду з парку Тегнера, коли граюся там, розкидаю скрізь по кімнаті свій одяг, надто голосно розмовляю і надто голосно сміюся. Тітка Едля раз по раз казала:

- Проклятий той день, коли ти з'явився в нашому домі!

А дядько Сікстен мовчав. Хоч ні. Інколи він казав:

- Ану гайда з-перед моїх очей, щоб я тебе не бачив!

Я здебільшого сидів у Бенка. Його тато завжди розмовляв із ним, допомагав йому будувати моделі літаків, позначав карбами на одвірку в кухні, скільки він виріс, тощо. Бенкові не забороняли сміятися, розмовляти й розкидати одяг, скільки він хотів. І однаково тато його любив. І всім хлопцям можна було приходити гратися до Бенка. А до мене не дозволяли нікому приходити, бо тітка Едля казала, що в них не дитячий майданчик. А дядько Сікстен додавав:

- Досить з нас і одного шибеника.

Вечорами, коли я вже лежав у ліжку, мені часто хотілося, щоб Бенків тато був і моїм татом. І тоді я розмірковував, хто мій справжній тато і чому я не мешкав у нього і в своєї матері, а в притулку і в тітки Едлі та дядька Сікстена. Тітка Едля якось була сказала мені, що моя мати померла, коли я народився. А хто мій батько, нікому не відомо.

- Та можна собі уявити, який то поганець, - додала вона.

За ці слова про мого тата я її зненавидів. Може, то й правда, що моя мама померла, коли я народився. Але я твердо знав, що мій тато не поганець.

Хто був ласкавий до мене, то це тітка Лундін, що продавала садовину в ятці. Вона деколи пригощала мене цукерками і яблуками.

Тепер, після всього, я часто розмірковую, хто ж була та тітка Лундін. Адже того жовтневого дня торік усе почалося з неї.

Того дня тітка Едля кілька разів сказала мені, яке це лихо, що я опинився в її домі. Надвечір, перед шостою годиною, вона послала мене до пекаря на Дротнінггатан купити її улюблених сухариків. Я надяг червону шапочку і вийшов на вулицю.

Коли я поминав ятку з садовиною, тітка Лундін стояла на порозі. Вона взяла мене за підборіддя й почала якось дивно й пильно приглядатися до мене. Тоді мовила:

- Хочеш яблука?

- Дякую, хочу, - відповів я.

Вона дала мені гарне червоне яблуко, на око дуже смачне. А тоді попросила:

- Може, вкинеш мені в скриньку поштову картку?

- Аякже, вкину, - відповів я.

Тітка Лундін написала на картці кілька рядків і дала її мені.

- Прощавай, Бу Вільгельме Ульсоне, - мовила вона. - Прощавай, Бу Вільгельме Ульсоне.

Я трохи розгубився. Бо вона ніколи не називала мене інакше як Буссе.

Я пішов до поштової скриньки за квартал від ятки. І коли вже мав опустити в неї картку, помітив, що вона світиться, ніби горить. Атож, літери, які написала тітка Лундін, яскріли, мов жарини. Я не втримався і прочитав картку. На ній було написано:

"Королю Країни Далекої.

Той, кого ти так довго шукаєш, у дорозі. Він у дорозі день і ніч і несе в руці знак - осяйне золоте яблуко".

Я нічого не втямив. Але мене чомусь обсипало морозом, і я квапливо вкинув картку до скриньки. Хто в дорозі день і ніч? І хто несе в руці золоте яблуко?

Та ось я глянув на яблуко, яке мені дала тітка Лундін. І побачив, що воно золоте. Воно золоте, сказав я сам до себе. В мене в руці було осяйне золоте яблуко.

Я мало не заплакав. Не справді заплакав, а мало не заплакав. Бо відчув себе дуже самітним. Я пішов до парку Тегнера й сів на лавку. Там не було ні душі. Всі люди вечеряли вдома. В парку стояв присмерк і сіявся дрібний дощ. Але в будинках навколо світилось. Мені було видно, що в Бенковому вікні також світилося. Він тепер сидить там і їсть горох та млинці разом з татом і мамою. Мабуть, скрізь, де світилось, діти сиділи зі своїми батьками. Тільки я сидів надворі в темряві. Сидів сам. Сам із золотим яблуком і не знав, що з ним робити.

Поки що я обережно поклав його біля себе на лавку. Поблизу стояв ліхтар, і світло падало на мене й на яблуко. Але те світло осявало й ще щось на землі. Виявилося, що то звичайна пляшка з-під пива, певна річ, порожня. Тільки хтось заткнув її уламком гіллячки. Мабуть, хтось із дітей, що гралися вранці в парку. Я підняв пляшку й прочитав напис на невеличкій наліпці: "Акціонерне товариство стокгольмських броварів. Другий гатунок". І раптом помітив, що в пляшці щось ворушиться.

У книжці "Тисяча й одна ніч", яку я колись брав у бібліотеці, писалося про духа, замкненого в пляшці. Але ж то було в далекій Арабії і тисячі років тому, та й не в звичайній пляшці з-під пива. Навряд чи в пляшках стокгольмських броварень могли бути якісь духи. Та в цій принаймні був. Далебі, в цій пляшці сидів дух. І з усього видно було, що він хотів вийти звідти. Він показував на дерев'яну затичку й благально дивився на мене. Я ще ніколи не мав справи з духами і трохи боявся витягти затичку. Але врешті-таки витяг, і дух, страхітливо загуркотівши, вилетів із пляшки й почав рости так швидко, що скоро став вищий за найвищі будинки навколо парку Тегнера. Духи здатні на таке: то вони зіщулюються й можуть уміститись в пляшці, то виростають і стають великі, як будинок.

Аж не віриться, що можна так злякатися, як я злякався. Я весь тремтів. Дух озвався до мене просто-таки громовим голосом. Ото б почули його тітка Едля і дядько Сїкстен, яким завжди здавалось, що я розмовляю надто голосно!

- Хлопчику, - сказав дух, - ти врятував мене з моєї в'язниці. Скажи, як тобі віддячитись.

Але я не хотів ніякої віддяки за те, що витяг затичку з пляшки. Дух розповів мені, що до Стокгольма він прибув учора ввечері й заліз у пляшку поспати. Бо для духів пляшка - найкраще місце відпочинку. Та поки він спав, хтось затулив йому вихід. І якби я не врятував його, то, може, він сидів би в пляшці з тисячу років, доки дерев'яна затичка не струхлявіла б.

- А це не сподобалося б моєму королю, - додав дух більше до самого себе.

І тоді я зважився запитати його:

- Духу, а звідки ти прибув?

На мить запала тиша. Потім він сказав:

- Я прибув із Країни Далекої.

Він сказав ці слова так голосно, що в мене аж у голові загуло, і щось у тому голосі збудило в моєму серці тугу за невідомою країною. Я відчув, що не зможу жити, коли не потраплю туди. Тому я звів до нього руки й вигукнув:

- Візьми мене з собою! О, візьми мене до Країни Далекої! Там хтось чекає на мене.

Дух похитав головою. Та коли я простяг йому золоте яблуко, він вражено скрикнув:

- У твоїй руці знак! Ти той, кого я маю забрати. Ти той, кого так довго шукає наш король!

Дух нахилився, взяв мене в обійми, навколо нас засвистіло й загуло, і ми полинули в простори. Далеко під нами залишився парк Тегнера і всі будинки з освітленими вікнами, де діти вечеряли зі своїми батьками й матерями. А тим часом я, Бу Вільгельм Ульсон, мчав у високості під зорями.

Ми були понад хмарами, летіли швидше за блискавку і з більшим гуркотом, ніж грім. Навколо нас яскріли зорі, місяці й сонця. То ми поринали в темряву, то в ясне сліпуче світло, аж я мусив заплющувати очі.

- Він у дорозі день і ніч, - прошепотів я про себе. Так було написано на поштовій картці.

Нарешті дух простяг руку й показав удалину на щось зелене. І оно ніби плавало на чистій блакитній воді, освітлене сонцем.

- Це Країна Далека, - мовив він.

Ми почали знижуватися до тієї зеленої плями. Виявилося, що то острів, який плавав у морі. Повітря над ним було напоєне пахощами тисяч троянд та лілей, у ньому бриніла дивовижна музика, краща за будь-яку музику на світі.

На морському березі височів великий білий замок, і ми опустилися біля нього.

Вздовж берега хтось ішов. І це був мій тато-король. Я впізнав його, як тільки побачив. Я знав, що це мій тато. Він простяг руки, і я кинувся йому в обійми. Він довго не відпускав мене від себе. Ми тоді нічого не казали один одному. Я лише обіймав його за шию і мовчав.

Ох, як би я хотів, щоб тітка Едля могла побачити мого тата-короля! Який він був гарний, як мерехтіло золотом та діамантами його вбрання! З вигляду він був схожий на Бенкового тата, тільки вродливіший. Шкода, що тітка Едля не бачила його. Тоді вона б сама зрозуміла, що мій тато не поганець.

Проте тітка Едля правду казала, що моя мама померла, коли я народився. А дурні керівники притулку не подумали повідомити моєму татові, де я опинився. Він шукав мене цілих дев'ять років, і я такий радий, що нарешті знайшовся.

Я вже давно живу в Країні Далекій. Дні мої всі як один веселі й радісні. І кожного вечора тато-король приходить до моєї кімнати, ми будуємо разом моделі літаків і розмовляємо.

Я росту, і мені тут добре. Мій тато-король щомісяця робить карби на одвірку в кухні, щоб побачити, наскільки я виріс.

- Міо, мій Міо, як ти знов вигнався, - каже він, коли ми міряємо мій зріст.

- Міо, мій Міо, - каже він, і голос у нього ласкавий і ніжний.

Виявляється, я зовсім не Буссе.

- Я шукав тебе цілих дев'ять років, - каже мій тато-король. - Я не раз довго не міг заснути і все проказував: "Міо, мій Міо".

# data[].attributes.attachment_link.title
Міо, мій Міо - Астрід Ліндгрен, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте повний текст "Міо, мій Міо" (автор: Астрід Ліндгрен) онлайн українською. Повний текст електронної книги Астрід Ліндгрен - Міо, мій Міо в перекладі українською мовою на УкрЛіб

# data[].attributes.headline
«Міо, мій Міо» —  перша повість письменниці, що написана в жанрі «високого» або «епічного» фентезі. Це різновид фентезі, що характеризується детальним описом вигаданого світу та епічністю (масштабністю) подій, персонажів і тем. 

# data[].attributes.subject
«Міо, мій Міо» —  перша повість письменниці, що написана в жанрі «високого» або «епічного» фентезі. Це різновид фентезі, що характеризується детальним описом вигаданого світу та епічністю (масштабністю) подій, персонажів і тем. 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Анатольевна

# data[].attributes.attachment_link.title
Мио, мой Мио

# data[].attributes.headline
Сьогодні  ми з вами розпочинаємо нову тему "Сучасна література. Зростання і взаємини зі світом". До свого неперевершеного світу Добра та Дива нас запрошує письменниця, яку називали «Андерсеном наших днів» за її дивовижні книги та надзвичайну любов до дітей. Це Астрід Ліндгрен. Ми з вами познайомимося з головним героєм її твору «Міо, мій Міо», спробуємо дослідити, які проблеми дорослого світу піднімає автор у своєму творі. 

# data[].attributes.subject
Сьогодні  ми з вами розпочинаємо нову тему "Сучасна література. Зростання і взаємини зі світом". До свого неперевершеного світу Добра та Дива нас запрошує письменниця, яку називали «Андерсеном наших днів» за її дивовижні книги та надзвичайну любов до дітей. Це Астрід Ліндгрен. Ми з вами познайомимося з головним героєм її твору «Міо, мій Міо», спробуємо дослідити, які проблеми дорослого світу піднімає автор у своєму творі. 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ранок з Інтером

# data[].attributes.attachment_link.title
Життя артиста: Астрід Ліндгрен

# data[].attributes.headline
Смачило Аліна

# data[].attributes.body
Смачило Аліна

# data[].attributes.headline
Перегляньте електронну книгу та познайомтеся із твором Е.Шмітта "Оскар та Рожева Пані"

# data[].attributes.subject
Перегляньте електронну книгу та познайомтеся із твором Е.Шмітта "Оскар та Рожева Пані"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
This free e-book is brought to you by

Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

You too can become one of our 75,000 authors.

Join us now and start creating your own books right away.

Create your own free book

Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

You too can become one of our 67,000 authors.

Join us now and start creating your own books right away.

Create your own free book

# data[].attributes.attachment_link.title
Книга про уяву,яка допомагає жити - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
This free e-book is brought to you by Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks. You too can become one of our 75,000 authors. Join us now and start creating your own books right away. Create your own free book Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

# data[].attributes.headline
Гаврилюк Оля

# data[].attributes.body
Гаврилюк Оля

# data[].attributes.headline
Творчого натхнення всім!!!               Карантин це не канікули))

# data[].attributes.subject
Творчого натхнення всім!!!               Карантин це не канікули))

# data[].attributes.headline
Вже чотири тижні ми навчаємося в умовах карантину. За цей період багато дітей сумлінно віднеслися до виконання домашніх завдань. Пропоную Вашій увазі творчі роботи наших шестикласників, які в складних умовах карантину зуміли цікаво та креативно виконати завдання 

# data[].attributes.subject
Вже чотири тижні ми навчаємося в умовах карантину. За цей період багато дітей сумлінно віднеслися до виконання домашніх завдань. Пропоную Вашій увазі творчі роботи наших шестикласників, які в складних умовах карантину зуміли цікаво та креативно виконати завдання 

# data[].attributes.headline
Дорошко Віталій

# data[].attributes.subject
Дорошко Віталій

# data[].attributes.attachment_link.title
Тестування: Р. Шеклі "Запах думки"

# data[].attributes.headline
 Матеріали Г

# data[].attributes.body
Матеріали Гузь О. О., Тіхоненко С. О.

# data[].attributes.headline
Вільгушинська Тетяна

# data[].attributes.body
Вільгушинська Тетяна

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.body
1.Опрацювати матеріал з теми "Нові обрії літературної фантастики" (с.216-224).
2.У зошит виписати визначення "наукова фантастика".
3.Виконати тест та надіслати на пошту Olga54@i.ua

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок. Роберт Шеклі. До підручника «Зарубіжна література 6 клас», К.: Грамота, 2019.

# data[].attributes.headline
 Ми продовжуємо подо

# data[].attributes.body
Ми продовжуємо подорожувати далеким майбутнім, вивчаючи твори в рамках теми «Образ майбутнього в літературі». Сьогодні нас запрошує в мандрівку до загадкових планет неперевершений фантаст, непересічна людина Роберт Шеклі. Разом із героєм його твору «Запах думки» ми вирушимо до дивовижного світу, дізнаємося, які випробування лягли на плечі головного героя, спробуємо збагнути сенс зображення його пригод  у чужому ворожому світі в контексті авторського задуму.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Наливайко

# data[].attributes.attachment_link.title
"Запах думки". Буктрейлер

# data[].attributes.headline
ЗВОРОТНІЙ ЗВ'ЯЗОК               З УЧИТЕЛЕМ

# data[].attributes.subject
ЗВОРОТНІЙ ЗВ'ЯЗОК               З УЧИТЕЛЕМ

# data[].attributes.body
Місце для коментарів на сторінці блогу)

Viber)

Електронна пошта вчителя) Olga54@i.ua

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання:

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання:

# data[].attributes.body
1.Опрацювати матеріал підручника (с.208-215, Волощук Є.В.,2014)
2.Дати письмову відповідь на запитання:
Що потрібно зробити для того,щоб людство не знищило нашу планету ?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Татьяна Капраленко

# data[].attributes.attachment_link.title
Усмішка Джоконди

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Татьяна Капраленко

# data[].attributes.attachment_link.title
Джанні Родарі. " Листівки з видами міст". Широта і контрасти світу

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Татьяна Капраленко

# data[].attributes.attachment_link.title
Рей Бредбері ." Усмішка"

# data[].attributes.headline
Теорія літератури

# data[].attributes.subject
Теорія літератури

# data[].attributes.body
СИМВОЛ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Символ (від грец. symbolon - умовний знак, натяк) - предметний або словесний знак, який опосередковано виражає сутність певного явища, має філософську смислову наповненість, тяжіє до певного узагальнення. Саме тому, що символ відображає процес активного перетворення внутрішнього на зовнішнє, а також відмінність внутрішнього від зовнішнього, він не збігається за значенням із жодним тропом. Символ завжди має переносне значення. Він тісно пов'язаний з наукою, міфом, вірою, поезією, але не зводиться до них, оскільки він тяжіє до певного узагальнення, на відміну від алегорії, що виявляється в конкретному образі.

Символ прагне до розширення змісту, а не його повного визначення, що характерне для поезії символізму, ц естетичної концепції. Наприклад, блакитний колір у поезії А Рембо - символ надії, дощ у поезії П. Верлена - символ самотності, туги людини тощо. Внаслідок багатозначності символ може по-різному трактуватися.

Символ, Що таке Символ?

# data[].attributes.attachment_link.title
Символ, Що таке Символ?

# data[].attributes.attachment_link.description
Символ (від грец. symbolon - умовний знак, натяк) - предметний або словесний знак, який опосередковано виражає сутність певного явища, має філософську смислову наповненість, тяжіє до певного узагальнення. Саме тому, що символ відображає процес активного перетворення внутрішнього на зовнішнє, а також відмінність внутрішнього від зовнішнього, він не збігається за значенням із жодним тропом.

# data[].attributes.headline
Теорія літератури

# data[].attributes.subject
Теорія літератури

# data[].attributes.body
ОПОВІДАННЯ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Оповідання - малий жанр епосу; невеликий прозовий твір, сюжет якого будується на одному, інколи кількох епізодах з життя одного або кількох персонажів. Невеликі розміри твору вимагають одноманітного, чіткого за побудовою сюжету, по казу характерів здебільшого у сформованому вигляді, використання стислих лаконічних описів. Оповідання як жанр близьке до іншого епічного жанру малої форми - новели, але відрізняється від неї більш виразною композицією, наявністю описів, роздумів, відступів. Конфлікт в оповіданні, якщо він є, не такий гострий, як у новелі. Розповідь в оповіданні часто ведеться від особи оповідача. Як самостійний жанр оповідання сформувалося в XIX ст. З того часу цей жанр поширений у художній літературі.

Оповідання, Що таке Оповідання?

# data[].attributes.attachment_link.title
Оповідання, Що таке Оповідання?

# data[].attributes.attachment_link.description
Оповідання - малий жанр епосу; невеликий прозовий твір, сюжет якого будується на одному, інколи кількох епізодах з життя одного або кількох персонажів. Невеликі розміри твору вимагають одноманітного, чіткого за побудовою сюжету, по казу характерів здебільшого у сформованому вигляді, використання стислих лаконічних описів.

# data[].attributes.headline
Теорія літератури

# data[].attributes.subject
Теорія літератури

# data[].attributes.body
НОВЕЛА

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Новела (італ. nоvеllа - букв, новина, від лат. nоvеllus - новітній) - епічний жанр; невеликий за обсягом прозовий твір про незвичайну життєву подію з несподіваним фіналом, напруженою та яскраво вимальованою дією. Новелі властиві лаконізм, яскравість і влучність художніх засобів. Вона вирізняється стрункою та усталеною конструкцією. До композиційних канонів новели належать наявність згорненої композиції з яскраво вираженим переломним моментом у сюжеті, перевага сюжетної одно лінійності, зведення до мінімуму кількості персонажів. Героями новел є особистості, які потрапили в незвичайні життєві обставини, і автор концентрує увагу на змалюванні їх внутрішнього світу, переживань та настроїв.

Сюжет новел простий, надзвичайно динамічний, містить у собі момент ситуаційної або психологічної несподіванки. Новела як літературний жанр з'явилася у XIV-XV ст. в Італії. В епоху Відродження новела це невеличке оповідання з гумористичним чи сатиричним забарвленням, що передавало "новини дня". "Декамерон" Дж. Боккаччо є характерним циклом новел тієї доби. У XVII ст. з'явилися "Повчальні новели" М. Сервантеса. Найбільшого розквіту новела досягає у XIX ст. (П. Меріме, Гі де Мопассан, О. Генрі, Е. По та ін.). Звертаються до цього жанру й сучасні письменники.

Новела, Що таке Новела?

# data[].attributes.attachment_link.title
Новела, Що таке Новела?

# data[].attributes.attachment_link.description
Новела (італ. nоvеllа - букв, новина, від лат. nоvеllus - новітній) - епічний жанр; невеликий за обсягом прозовий твір про незвичайну життєву подію з несподіваним фіналом, напруженою та яскраво вимальованою дією. Новелі властиві лаконізм, яскравість і влучність художніх засобів. Вона вирізняється стрункою та усталеною конструкцією.

# data[].attributes.headline
Теорія літератури

# data[].attributes.subject
Теорія літератури

# data[].attributes.body
ФАНТАСТИКА

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Зарубіжна література

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Фантастику читають гуманітарії і техніки, робітники й службовці. Практично, фантастикою цікавиться кожен. А особливо - молодь від 14 до 25 років. Наукова фантастика зайняла досить міцні позиції в світовому літературному процесі. Проте спостерігалося трохи зверхнє ставлення до цього жанру, по-перше, через подачу серйозних проблем у стилі захоплюючих пригод; по-друге, наука розвивається дедалі швидше, тому науково-фантастичні передбачення і відкриття не встигають за фантастичними науковими дослідженнями.

Фантастика (грец. phantastike - мистецтво уявляти) - це 1) різновид художньої літератури; 2) спосіб художнього творення, в основі якого лежить нереальне, уявне, чарівне, наприроднє.

Інтерес до фантастики посилювався в переломні моменти історії, наукові й промислові перевороти, соціальні й духовні струси.

Роль фантастики велика, вона впливала на свідомість читачів, допомагала відчути себе землянами, відповідати за планету, за людський рід, психологічно готувала їх до сприймання майбутнього світу. Фантастика відіграла велику роль і для науки, зокрема космічних досліджень. Письменники - фантасти сповістили про вихід у космос, намітили етапи проникнення в світовій простір і створили екстремальні ситуації, з якими на практиці зіткнулися космонавти. Отже, прилучила мільйони людей до космічного світосприймання, наблизила Всесвіт до людства.

Фантастика - популярний різновид художньої літератури. Вона поділяється на наукову фантастику і "фентезі".

Наукова фантастика - жанр літературний, популярний серед молоді.

"Фентезі" - своєрідні казки для дорослих, у центрі яких переважно боротьба зі злом. Лін Картер, автор книги "Уявні світи", визначив "фентезі" як оповідання про дива, які не належать ні до наукового світу, ні до потойбічного. Такі твори часто створювалися на основі міфологічних і казкових образів, сюжетів.

Термін "наукова вигадка" або "наукова белетристика", виник у 1926 році в Америці і був вперше впроваджений письменником X. Гернсбеком. До його появи і впровадження існували інші поняття: "науковий" і "фантастичний" (так свої романи називали Жюль Верн і Г. Уеллс). Обидва поняття об'єднав в одне "науково- фантастичне" Я. Перельман у 1914 році, додавши його як підзаголовок до свого оповідання "Сніданок у невагомій кухні".

Наукова фантастика поєднала в собі метод художньої літератури з пізнанням і відображенням світу, в якому на першому плані - уява та інтуїція, метод науки з експериментальною основою і суворою логікою аналізу.

Рей Бредбері стверджував: "Фантастика - це реальність, що нас оточує", вона "вчить мислити, а отже, приймати рішення, виявляти альтернативи й закладати основи майбутнього прогресу".

Тематичний спектр наукової фантастики різнобарвний:

* прогностична, винахідницька;

* ненаукова, казкова;

* утопічна, позитивна;

* попередження від необачних шляхів, які можуть виявитися фатальними завтра.

Наукова фантастика ставила і розв'язувала соціально-естетичні проблеми: зображення моделі майбутнього, психологічних нюансів у взаєминах людей і поведінці окремої особистості, неймовірних припущень форм розумного життя, аналізу різноманітних шляхів, які ведуть не тільки до цивілізації, а й до її фізичного й духовного знищення, відповідальності людей науки й людей, що відповідають за науку.

Проблема відповідальності - одна з головних. Вона потребувала від людини навчитися поводитися з власними знаннями, бути добрішою, ніж вона є, зберегти планету для наступних поколінь,

Основні напрями розвитку наукової фантастики:

соціально-філософський - П'єр Буль "Планета мавп"; брати Стругацькі: "Важко бути богом"; "Кульгава доля"; Рей Бредбері "451° по Фаренгейту";

стосунків з позаземними цивілізаціями - Г. Уеллс "Війна світів";

відповідальності людей за наслідки наукових відкриттів - Г. Уеллс "Людина - невидимка";

взаємовідносин людини і природи - Г. Уеллс "Острів доктора Моро";

психологічна непримиренність "особистості" й "суспільства".

Науково-фантастичний твір містив у собі:

* парадоксальну ідею, небачений експеримент, дивну гіпотезу;

* конфліктну ситуацію і раптовий поворот дії, що акцентувало увагу на моральному підґрунті проблеми;

* функціональну роль героя, нівелювання його особистісного начала, типізацію найкращих рис сучасників;

* безмежні можливості людського розуму й серця;

* співвідношення "життєвої правди" майбутніх днів з реальним історичним досвідом, продовженим у часі;

Для фантастики в цілому були властиві такі риси: динамізм сюжету і події, обов'язкове поєднання інтересів науково-технічного прогресу, наявність пригодницького елемента, героїчні характери персонажів.

Розглядати соціальну фантастику відірвано від наукових ідей часу неправомірно, як історичні романи від історичних подій. Вона повинна прогнозувати наукові відкриття.

Своєрідність наукової фантастики

Вона орієнтувалася не тільки на технічний прогрес, а й на соціальні та моральні наслідки винаходів і відкриттів, досліджувала конфлікти й проблеми сучасної дійсності. У збільшуваному склі фантастики відбивалися життєві процеси. Вона ввібрала в себе людський досвід, будь-які фантастичні образи не можуть бути зовсім довільними, зіткані "з нічого". Разом з тим містять і прийоми фантастики: умовність, гротеск, гіперболу, алегорії, символіку, неологізми, умовні терміни, науковоподібну лексику, тяжіння до загальності, до гуманізму. "Помилка - протиставляти фантастику реалізмові, - казав І. Єфремов. - Фантастичні твори в основі своїй повинні бути реальні, точніше, здаватися такими".

Під поняттям "фентезі" розуміють ненаукову, близьку до типу казкової фантастику.

Схожість між науковою фантастикою і "була" містилася в одному: фантасти вдаються до казкової вигадки, вирішенню тих самих проблем, що й НФ: часу й простору, життя і смерті людини.

Відрізнялися тим, що "фентезі" пояснювала незвичайне, неможливе в найхимерніших відбитках, де перетворення мотивувалося науковими експериментами, чудеса створювалися прибульцями з космосу тощо. У "фентезі" могло трапитися будь-що, але, як правило, те, чого насправді не буває. У науковій фантастиці йшлося про те, що може статися в майбутньому або за яких-небудь обставин.

Значення наукової фантастики полягало в тому, що вона пробудила інтерес до науки, показала незвичайну реальність, підготувала ґрунт для найкращого засвоєння інформації про майбутнє. Її мета - показати вплив науки на розвиток суспільства і людини, відобразити науковий прогрес, опанувати природу і пізнати світ психіки майбутньої людини.

# data[].attributes.attachment_link.title
Фантастика як різновид художньої літератури - ЗАРУБІЖНА ФАНТАСТИКА XX-XXI СТОЛІТТЯ

# data[].attributes.attachment_link.description
Фантастику читають гуманітарії і техніки, робітники й службовці. Практично, фантастикою цікавиться кожен. А особливо - молодь від 14 до 25 років. Наукова фантастика зайняла досить міцні позиції в світовому літературному процесі. Проте спостерігалося трохи зверхнє ставлення до цього жанру, по-перше, через подачу серйозних проблем у стилі захоплюючих пригод; по-друге, наука розвивається дедалі швидше, тому науково-фантастичні передбачення і відкриття не встигають за фантастичними науковими дослідженнями.

# data[].attributes.headline
Прочитай твір

# data[].attributes.subject
Прочитай твір

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Цей день в історії

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Близько 1503 року італійський художник Леонардо да Вінчі почав роботу над портретом дружини флорентійського чиновника Лізи дель Джокондо. Завершений приблизно через три роки, він відомий як "Мона Ліза" і вважається найвидатнішим, найвпізнаванішим і найбільш дослідженим витвором мистецтва у світі.

В 1502 році 50-літній Леонардо да Вінчі, на той момент уже відомий скульптор і художник, в якості архітектора та військового інженера поступив на службу до командуючого папською армією Чезаре Борджиа. Протягом року він займався створенням топографічних карт, після чого прибув у Флоренцію, де почав роботу над фрескою "Битва при Ангіарі", замовлену гонфалоньєром П'єро Содеріні на честь відновлення Флорентійської республіки після вигнання П'єро Медічі.

Вона мала стати наймасштабнішою роботою да Вінчі, однак, не дивлячись на те, що для розпису Палаццо Веккіо був запрошений також Мікельанжело, який мав розписувати протилежну стіну Великого залу, розпис палацу врешті решт так і не був розпочатий. Готуючи ескізи фрески, Леонардо прийняв запрошення місцевого купця і чиновника Франческо дель Джокондо намалювати портет його дружини Лізи, який мав би прикрасити їх новий будинок.

Робота над портретом матері трьох дітей 24-річної Лізи дель Джокондо почалась у жовтні 1503 року, коли Леонардо був змушений погодитись на цю роботу через безгрошів'я, проте часто переривалась із-за необхідності витрачати чимало зуль на підготовчі роботи над фрескою, яка мала бути завершена в лютому 1505 року. Так і не завершивши роботу в Палаццо Веккіо, в 1516 році на запрошення французького короля Людовика XII Леонардо да Вінчі переїхав у Мілан, куди забрав з собою і портрет. Він так і не був завершений, і по смерті Леонардо в 1519 році згідно заповіту став власністю учня і друга Леонардо художника Салаї.

Король Франциск I, на руках якого помер Леонардо, купив портрет Лізи Джокондо і зберігав його у своєму палаці у Фонтенбло, де він залишався доки Людовик XIV не перевіз його у Версаль. Картина ніколи не мала офіційної назви і відома сьогодні як "Мона Ліза" (розмовне скорочення він італійського "мадонна" - шанобливе звернення до заміжньої жінки) і "Джоконда" (обігране прізвище Лізи, яке по-італійськи і по-французьки перекладається як "весела", "грайлива").

Справжня слава до "Джоконди" прийшла в кінці XIX століття, коли романтично налаштовані люди мистецтва звернулись до цінностей епохи Відродження, - тоді як інші жіночі портрети Леонардо осіли в приватних колекціях, "Мона Ліза" була доступна загальному огляду і її стали оспівувати поети і письменники, з подачі яких почали говорити про загадкову посмішку "грайливої" Лізи Джокондо. Інтерес до картини став всесвітнім, коли 1911 році "Джоконда" була викрадена італійцем Вінченцо Перуджа, який вважав, що вона мала виставлятись на батьківщині. Не зумівши знайти покупця у США, він був спійманий через три роки при спробі продати картину галереї Уффіци у Флоренції.

Президент США Джон Кеннеді (зліва) і мінстр культури Франції Андре Мальро з дружинами під час експозиції "Мони Лізи" в Національній галереї мистецтв у Вашингтоні, 8 січня 1963 року

В 1913-у "Мона Ліза" повернулась до Лувру, після чого стала найбажанішим експонатом у світі: того ж року вона експонувалась у Флоренції, Римі та Мілані, в 1963-у - у Нью-Йорку, в 1974-у - у Токіо і Москві, що лише примножило славу картини. У 2005 році їй виділили окреме приміщення в Луврі, де її щороку оглядають більше 6 мільйонів людей.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
леонардо да вінчі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
«джоконда» леонардо да вінчі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
культура і мистецтво

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
нова історія

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
володимир лук'янюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Цей день в історії : 1503 : "Джоконда" Леонардо да Вінчі

# data[].attributes.attachment_link.description
Близько 1503 року італійський художник Леонардо да Вінчі почав роботу над портретом дружини флорентійського чиновника Лізи дель Джокондо. Завершений приблизно через три роки, він відомий як "Мона Ліза" і вважається найвидатнішим, найвпізнаванішим і найбільш дослідженим витвором мистецтва у світі.

# data[].attributes.headline
Загадкове викрадення картини

# data[].attributes.subject
Загадкове викрадення картини

# data[].attributes.attachment_link.title
Загадкове викрадення картини "Мона Ліза" у 1911 році, Одна історія

# data[].attributes.headline
Віртуальна Мона Ліза

# data[].attributes.subject
Віртуальна Мона Ліза

# data[].attributes.attachment_link.title
Віртуальна Мона Ліза: у паризькому Луврі створили 3D-модель знаменитої картини Да Вінчі

# data[].attributes.headline
Майстри.Леонардо да Вінчі

# data[].attributes.subject
Майстри.Леонардо да Вінчі

# data[].attributes.attachment_link.title
Майстри. Леонардо да Вінчі

# data[].attributes.headline
Леонардо да Вінчі .Одна історія.

# data[].attributes.subject
Леонардо да Вінчі .Одна історія.

# data[].attributes.attachment_link.title
Одна історія. За що Леонардо да Вінчі здобув світове визнання

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Путешествуй ПоМиру

# data[].attributes.attachment_link.title
Нью Мексико Лос Аламос и Научный музей Бредбери

# data[].attributes.headline
Знайомимося з найпопулярнішим письменником-фантастом!

# data[].attributes.subject
Знайомимося з найпопулярнішим письменником-фантастом!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ранок на "Лтаві"

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес урок: Застереження Рея Бредбері

# data[].attributes.headline
Для самоперевірки

# data[].attributes.subject
Для самоперевірки

# data[].attributes.headline
Рибій Амелія

# data[].attributes.body
Рибій Амелія

# data[].attributes.headline
5 квітня.Привіт усім! Картки для самоперевірки надішлю 6 квітня)) А сьогодні (05.04) ще чекаю на ваші відповіді.Поспішайте! 

# data[].attributes.subject
5 квітня.Привіт усім! Картки для самоперевірки надішлю 6 квітня)) А сьогодні (05.04) ще чекаю на ваші відповіді.Поспішайте! 

# data[].attributes.body
Стула Дарія

# data[].attributes.headline
Башуцький Ярослав

# data[].attributes.subject
Башуцький Ярослав

# data[].attributes.headline
Апостол Наталя

# data[].attributes.subject
Апостол Наталя

# data[].attributes.headline
Чорнобай Дмитро

# data[].attributes.body
Чорнобай Дмитро

# data[].attributes.headline
Дзюбак Матвій

# data[].attributes.subject
Дзюбак Матвій

# data[].attributes.headline
Гулько Анастасія

# data[].attributes.body
Гулько Анастасія

# data[].attributes.headline
Зимна Соломія

# data[].attributes.body
Зимна Соломія

# data[].attributes.headline
Капуш Олександр

# data[].attributes.subject
Капуш Олександр

# data[].attributes.body
Шпак Арсен

# data[].attributes.headline
Верещака Віталій

# data[].attributes.subject
Верещака Віталій

# data[].attributes.headline
Драбик Христина

# data[].attributes.subject
Драбик Христина

# data[].attributes.headline
Валерія Мартиненко

# data[].attributes.subject
Валерія Мартиненко

# data[].attributes.headline
Білоус Христина

# data[].attributes.subject
Білоус Христина

# data[].attributes.headline
Драп'ята Христина

# data[].attributes.body
Драп'ята Христина

# data[].attributes.headline
Щербакова Анастасія

# data[].attributes.subject
Щербакова Анастасія

# data[].attributes.headline
Вітик Арсеній

# data[].attributes.body
Вітик Арсеній

# data[].attributes.headline
Наприклад, Марціяш О

# data[].attributes.body
Наприклад, Марціяш Ольга

# data[].attributes.headline
Зворотній зв'язок !!!

# data[].attributes.subject
Зворотній зв'язок !!!

# data[].attributes.body
Прошу підписатися під цим постом тих, хто зараз працює на дошці.

# data[].attributes.headline
Під кожним постом ви можете залишити свій допис.Чекаю на зворотній зв'язок.

# data[].attributes.subject
Під кожним постом ви можете залишити свій допис.Чекаю на зворотній зв'язок.

# data[].attributes.headline
Підготувати виразне читання вірша, опрацювати у робочих зошитах картки із завданнями

# data[].attributes.subject
Підготувати виразне читання вірша, опрацювати у робочих зошитах картки із завданнями

# data[].attributes.body
( автор Ірина Петровська)

# data[].attributes.headline
Із перевернутих слів скласти правильне слово і пояснити його значення.

# data[].attributes.subject
Із перевернутих слів скласти правильне слово і пояснити його значення.

# data[].attributes.body
1.Йорег йинчиріл

2. Ьлопаен                                        3. Яіценев                                            4.Иквітсил

5. Йілотіпак                                        6.Ірадар Іннажд