# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 32:22•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
Nobel Lecture: Andrea Ghez, Nobel Prize in Physics 2020

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Мария Склодовская-Кюри. Первая женщина,получившая Нобелевскую премию.

# data[].attributes.attachment_link.title
Мария Склодовская-Кюри. Первая женщина,получившая Нобелевскую премию.

# data[].attributes.headline
Марія і Ірен Кюрі — 

# data[].attributes.body
Марія і Ірен Кюрі — єдині мати й донька в історії, що вибороли премію Альфреда Нобеля. Марія — за відкриття радіоактивності, а Ірен — за синтез нових радіоактивних елементів.

Стати однією з найшанованіших осіб у світі науки, у якому в той час беззастережно домінували чоловіки, Марії Склодовській-Кюрі допоміг чіткий план і сильне бажання добитися успіху. Уроджена Марія Склодовська стала символом наукового знання: єдина жінка, що двічі (у 1903 і 1911 рр) удостоїлася Нобелівської премії, та ще й єдиний нобелівський лауреат з двох наукових дисциплін — фізики і хімії. Причому премія з хімії була індивідуальною.

Крім того, нобелівським лауреатом був не тільки її чоловік П'єр Кюрі, який завжди наполягав на тому, що внесок Марії у відкриття був ніяк не менший за його власний, а й дочка Ірен Жоліо-Кюрі (вона отримала Премію з хімії у 1935 році). Все сімейство займалося вивченням властивостей і застосуванням виявлених ними елементів радію і полонія, названого на честь батьківщини Марії Склодовської — Польщі. Саме Марія Кюрі ввела у обіг термін "радіоактивність".

Уявити собі сучасність без знання про радіоактивні речовини та їх застосування, в тому числі в медицині, неможливо. За безцінні дослідження, внесені у скарбничку прогресу, велика вчена і її сім'я поплатилися здоров'ям і життям.

# data[].attributes.attachment_link.title
Maria Goeppert Mayer: Women who changed science

# data[].attributes.headline
Марія Гепперт-Маєр —

# data[].attributes.body
Марія Гепперт-Маєр — фізикиня, одна з чотирьох жінок-лауреаток Нобелівської премії з фізики. Марія теж уродженка Польщі, у її сімейній династії — сім поколінь професорів. Жінка стала гідною продовжувачкою династії, ставши наступною повною професоркою.

Уже після війни, працюючи асистентом-професором Чиказького університету (без платні, бо дружина професора не могла отримувати гроші), Марія Гепперт-Маєр задалася питанням, як влаштовано атомне ядро і що таке "магічні числа". Попри те, що вперше на їхнє існування вказав німецький фізик Вальтер Ельзассер у 1933 році, можна сказати, що саме Гепперт-Маєр і відкрила їх разом з Едвардом Теллером (батьком водневої бомби), коли вони працювали над статтею про походження хімічних елементів.

З цієї роботи вона почала працювати над питанням, чому елементи, які мали 2, 8, 20, 28, 50, 82 і 126 протонів або нейтронів, були особливо стабільними. У 1948 році Марія повідомила про свою теорію будови атомного ядра в статті, порівнявши ядро ​​з цибулиною. Модель Гепперт-Маєр пояснювала існування магічних чисел у фізиці ядра тим фактом, що елементи з атомними масами 2, 8, 20, 28, 50, 82 та 126 стабільніші за сусідів у періодичній таблиці. Природа цього пояснення полягає в спін-орбітальній взаємодії нуклонів, у результаті чого в ядрі утворювалися оболонки з можливою кількістю нуклонів 2, 6, 10 та ін. Так, коли заповненнюється чергова оболонка, виходить надзвичайно стабільна конфігурація ядра.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 5:48•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
The exceptional life of Dorothy Crowfoot Hodgkin | The Royal Society

# data[].attributes.headline
Присудження Дороті М

# data[].attributes.body
Присудження Дороті Мері Кроуфут Годжкін Нобелівської премії з хімії у 1964 році за успішні рентгеноструктурні дослідження складних біологічно активних сполук, в тому числі пеніциліну і вітаміну В12, було сприйнято хіміками усього світу як абсолютно справедливе. Але все ж таки ім'я переможниці викликало деяку сенсацію. Годжкін була лише третьою жінкою, яку удостоїли Нобелівської премії з хімії, причому в області, де далеко не кожен чоловік міг би домогтися успіху.

Британська біохімікиня присвятила 8 років свого життя дослідженню з розшифровки структури вітаміну В12. Коли вона взялася до роботи, завдання виглядало майже безнадійним, проте праця її увінчався успіхом. Виявилося, що структура молекули вітаміну В12 набагато складніша всіх інших біологічно активних сполук.

Визначення структури дозволило з'ясувати механізм дії вітаміну в організмі, а також спланувати перші експерименти з модифікації його молекули з метою зміни фізіологічних властивостей. Для остаточного визнання отриманих нею результатів довелося витримати нелегку боротьбу з вкоріненими і упередженими уявленнями хіміків-органіків, які мали сумнів щодо правильності запропонованих структур. Втім, роботу Кроуфут-Годжкін було відзначено Нобелівською премією.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 5:52•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
American Committee For The Weizmann Institute Of Science Inc

# data[].attributes.headline
Ада Йонат — ізраїльс

# data[].attributes.body
Ада Йонат — ізраїльська вчена-кристалографиня, лауреатка Нобелівської премії з хімії за 2009 рік (спільно з Венкатраману Рамакрішнаном і Томасом Стейцом) "за дослідження структури і функцій рибосоми".

Йонат є однією з піонерів в галузі дослідження рибосоми. Крім цього, вона першою застосувала методику низькотемпературної білкової кристалографії. Її дослідження впливу антибіотиків на рибосому і механізмів опору організму антибіотиків були важливим кроком у процесі вивчення клінічної ефективності лікарської терапії.

Дівчинці, яка народилася в бідній родині продавця зелені, доводилося змалечку самій заробляти на хліб. Вона замітала підлогу, мила посуд, няньчила дітей. У школі Ади була хімічна лабораторія, майбутня науковиця відповідала за її прибирання і радо користувалася можливістю потрапити туди, щоб ставити там свої перші досліди. Вставала о пів на шосту ранку і вже о шостій давала приватні уроки з математики та хімії. Усе це в майбутньому зробило її більш витривалою.

# data[].attributes.headline
Три лауреата под

# data[].attributes.body
Три лауреата поділили Нобелівську премію з фізики у 2020 році за своє відкриття про один із найзагадковіших феноменів у всесвіті — про чорну діру. Серед них була й американка Андреа Ґез — вона стала четвертою фізикинею, яка стала лауреаткою за час присудження премії.

Фізичні властивості чорних дір настільки відрізняються від того, що ми звикли бачити навколо, що навіть самі вчені, передбачивши існування таких об'єктів, не могли до кінця повірити в їхнє існування. Ґез з колегами відповіла на одне з найважливіших питань астрономії. Вивчаючи понад 3 тисячі зірок, вона довела, що в центрі нашої галактики Чумацький Шлях, приблизно в 26 000 світлових років від нас, знаходиться надмасивна чорна діра, яка має масу, що більш ніж в 3 мільйони разів перевищує масу Сонця. Це питання було предметом запеклих суперечок серед астрономів більше чверті століття. Завдяки відкриттю Андреа Ґез на одну таємницю Всесвіту стало менше.

Сама Ґез зазначила, що ці дослідження "були на передньому краї" розвитку астрофізики.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Meet Caltech's 2018 Nobel Laureate - Frances Arnold

My very warm congratulations to Frances

0:00

7:51

0:00 / 7:51•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
Meet Caltech's 2018 Nobel Laureate - Frances Arnold

# data[].attributes.headline
Того ж року американ

# data[].attributes.body
Того ж року американка Френсіс Арнольд (разом із Джорджем Смітом та Грегорі Вінтером) отримала Нобелівську премію з хімії за вивчення "спрямованої еволюції ферментів". Френсіс Арнольд вважається засновницею цього напрямку. У її лабораторії працювали над створенням нових, більш ефективних ферментів, і Френсіс Арнольд вирішила використовувати для цього той самий метод, що використовує сама природа. Адже природа, як часто каже Арнольд, не конструює білки, а створює безліч варіантів, з яких відбираються найвдаліші.

Принцип еволюції простий: під впливом зовнішнього середовища організми змінюються (мутують) — і зміни ці відбуваються в ДНК, тобто в генетичному коді клітин. Якщо це допомагає організму вижити, то змінену ДНК будуть успадковувати його нащадки — і зміни закріпляться на генному рівні. Якщо ні — організм гине. Так відбувається природний відбір.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 2:12•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Первый Севастопольский

# data[].attributes.attachment_link.title
Нобелевскую премию дали за «генетические ножницы»

# data[].attributes.headline
У 2020 році вперше в

# data[].attributes.body
У 2020 році вперше в історії премію з хімії присудили виключно жінкам.

Нобелівську премію з хімії отримали Француженка Емманюель Шарпантьє і американка Дженніфер Дудна за створення "генетичних ножиць". Працюючи по різні боки Атлантичного океану, вони спільними зусиллями з'ясували, як розрізати ДНК в заздалегідь визначеному місці і "перезаписати код життя".

Своє відкриття науковиці зробили, коли досліджували імунну систему бактерій. Ця технологія допомогла вдосконалити методи боротьби з раком та спадковими хворобами. "Можливість розрізати ДНК в потрібному місці зробила революцію в природничих науках", — заявила Пернілла Віттунг Стафшеде зі Шведської академії наук на церемонії нагородження.