# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בסיומה של מלחמת העולם השנייה עמדה האנושות בפני נשק שאיים למחות אותה כליל מעל פני האדמה - פצצת האטום. ולהבדיל: שנים מעטות קודם לכן, במהלך אותה מלחמה עצמה, נחשפו החיידקים גורמי המחלות (הפתוגניים) לנשק האנטיביוטיקה. רבים קיוו כי הוא יחסל מחלות כמו דלקת ריאות חיידקית, דלקת חיידקית של קרום המוח, אלח דם בעקבות לידה, פציעה או ניתוח, שחפת, עגבת, זיבה, דבר - מחלות שהפילו חללים אינספור במהלך ההיסטוריה, וגרמו סבל בל יתואר.

אך בעוד שהשד הגרעיני עדיין כלוא והוא בגדר איום בלבד, הרי שמבקבוקי האנטיביוטיקה כבר חמק לו הג'ין - עמידותם של החיידקים בפני אנטיביוטיקה. אכן, כיום, יותר מחמישים שנה מאז טופלו לראשונה חולים ופצועים בפניצילין, וכשעל גבי המדף מונחות מוכנות לשימוש יותר ממאה תרופות אנטיביוטיות שונות, אנשים מתים ממחלות שלכאורה היו אמורות להפוך לנחלת ההיסטוריה. ואין מדובר באזורים נחשלים: על פי דיווח המרכז האמריקני לבקרת מחלות ולמניעתן, בשנת 1992 מתו בארצות הברית יותר מ-13 אלף מאושפזים בבתי- חולים בגלל זיהומי חיידקים העמידים בפני תרופות אנטיביוטיות.

ואם אין די במספר מבהיל זה, העתיד נראה מבהיל אף יותר. לפני מספר שנים פורסם בניוזוויק מאמר, שכותרתו "קץ האנטיביוטיקה" נכתבה באותיות גדולות ומודגשות. באפריל יוחד רובו של אחד מגיליונות העיתון המדעי היוקרתי סיינס לנושא, אך כותרתו הייתה מאופקת יותר: "עמידות בפני אנטיביוטיקה". קודם הרשינו לעצמנו להדביק לתופעת עמידותם של החיידקים בפני האנטיביוטיקה את הכינוי ג'ין הן כדי לתארה כשד מסוכן שבקע מתוך בקבוקי התרופות, והן כחידוד לשוני, המרמז כי מקור שד זה בשינוי תורשתי, שינוי קל של גן.

אין לטעות ולחשוב כי חיידקי בתי החולים עמידים, חלילה, בפני כל התרופות האנטיביוטיות - לא, עדיין לא הגענו לקץ האנטיביוטיקה - אולם כיום זנים רבים עמידים בפני רבות מהתרופות, ולעתים עד שהצוות הרפואי מצליח לזהות תרופה יעילה נגד החיידק, מערכות החולה עלולות להיפגע פגיעה קטלנית, וצפוי שהמצב יחמיר. כיום, רבים מן הזנים של החיידק סטפילוקוקוס אאוראוס - Staphylococcus aureus, השורצים בבתי החולים, עמידים בפני כל סוגי האנטיביוטיקה, למעט אחד - ואנקומיצין. ברור לכול כי בשלב כלשהו ירכוש אחד הסטפילוקוקים עמידות גם בפני ואנקומיצין; לכשייפרץ קו הגנה אחרון זה, יהיו הרופאים והחולים חסרי אונים, כמו בימים של טרם אנטיביוטיקה.

בשנת 1929 דיווח אלכסנדר פלמינג על תצפית שערך: מושבות של סטפילוקוקים נעלמו מקרקע הגידול, או ליתר דיוק עברו תמס (Iysiis) , כשהתפתחה בקרבתן פטריית העובש פניציליום. עברו 11 שנים עד שהצליחו צ'יין, פלורי ועמיתיהם למצות כמות ניכרת של פניצילין מפטריית העובש פניציליום נוטטום (P. Notaton) . ב- 1941 החלו להשתמש בפניצילין לצורכי רפואה , וכבר במלחמת העולם השנייה ניצלו חייהם של פצועים רבים הודות לזריקות הפניצילין. ב-1949 כבר ייצרו מפעלי התרופות כמויות שענו על דרישות השוק. התברר כי פניצילין G הוא תרופה יעילה מאוד נגד מינים רבים של חיידקים פתוגניים, והשימוש בו אינו כרוך בדרך כלל בתופעות לוואי שליליות. ואולם לפניצילינים המקוריים, שכולם הופקו מפטריות עובש, היו ארבעה חסרונות: פעילותם כנגד חיידקים גראם שליליים )ראו תיבה( הייתה נמוכה; הם גילו רגישות לחומצות, ולפיכך לא היה אפשר לקחתם בבליעה מפני שהם נהרסו בקיבה; הם עוררו תגובות אלרגיות של אנשים מסוימים )הבעיה מוכרת גם כיום(; הם פורקו על ידי האנזים פניצילינז.

כדי להתגבר לפחות על מקצת חסרונות אלה, ניסו צ'יין ועמיתיו להפיק את המולקולה המשותפת לפניצילינים השונים ולפתח תרופה טובה יותר. מאמציהם אכן נשאו פרי ב-1957 וכך נפתחה הדרך ליצירת פניצילינים מלאכותיים למחצה )סמי-סינתטיים(, ובהם פניצילינים (כמו אמפיצילין, אמוקסיצילין), שאפשר לקחתם בבליעה, בהיותם עמידים בפני חומציות הקיבה.

הפניצילינים שייכים לקבוצת תרופות הפוגעות בדופן תא החיידק. מולקולות הפניצילין נקשרות לחלבונים מיוחדים )המכונים "חלבונים קושרי פניצילין"( בדופן. חלבונים אלו ממלאים תפקידים שונים בשלבי בניית הדופן, והתקשרותם למולקולות הפניצילין מונעת את השלמת הבנייה. תא החיידק, שהמגן המכני שלו ניזוק, מתפוצץ בגלל ספיגה אוסמוטית של מים.

אחד ממנגנוני ההגנה היעילים של החיידקים נגד הפניצילין הוא יצירת הפניצילינז - אנזים מפרק פניצילינים. כבר בשנת 1940, עוד לפני תחילת השימוש הרפואי בפניצילין, זיהו אברהם וצ'יין אנזים המופרש על ידי חיידקים והמפרק פניצילין. אמנם הם שיערו כי האנזים עלול לחבל ביעילות השימוש התרופתי בפניצילין, אך יש להניח כי אפילו הם לא ידעו עד כמה צדקו. גם ואנקומיצין שהזכרנו לעיל, הורג חידקים בדרך של פגיעה בדופן תא החידק, אף שאינו נמנה עם קבוצת הפניצילינים.

תרופות אנטיביוטיות רבות אינן פוגעות בדופן תא החיידק אלא באתרים ובתפקודים אחרים. יש תרופות הפוגעות בתפקודי קרומית תא החיידק, ויש תרופות הפוגעות בתהליכי בניית חומצות הגרעין; תרופות אנטיביוטיות רבות פוגעות בתהליך בניית החלבונים.
להלן מספר תרופות אנטיביוטיות ואתרי השפעתן בתא החידק.

כלורמפניקול (הידוע בשמו המסחרי סינטומיצין) הופק לראשונה ב-1947 ממין של חידק סטרפטומיצס . כבר ב-9491 החלו לייצרו באופן סינתטי. כלורמפניקול נקשר לריבוזומים שבתא החיידק - אותם אברונים המשמשים כ"בתי-החרושת לחלבונים", וכך מעכב את ייצור החלבונים בחיידק. בקרב אוכלוסיות החיידקים אפשר למצוא מוטנטים עמידים יחסית לכלורמפניקול בהיותם חדירים פחות לתרופה; מלבד זאת יש חיידקים המייצרים אנזים המבצע שינוי כימי במולקולת הכלורמפניקול, וכך מבטל את פעולתה כתרופה.

אמינוגליקוזידים - קבוצת תרופות אנטיביוטיות (בהן: סטרפטומיצין, נאומיצין) הנקשרות לריבוזומים של תא החיידק ומעכבות ייצור חלבונים. במרוצת השנים התפתחו בחיידקים כמה מנגנוני עמידות בפני אמינוגליקוזידים, כגון מנגנונים המונעים מן התרופה לחדור לתא החיידק; התפתחו חלבוני ריבוזומים חסרי זיקה לתרופות; אנזים המבצע שינוי כימי בתרופה ומבטל בכך את פעילותה. סטרפטומיצין בודד לראשונה ממין של סטרפטומיצס בידי וקסמן ושץ ב-1944.

טטרציקלינים - קבוצת תרופות, שראשון נציגיה בודד בשנת 1948 ממין של סטרפטומיצס. לאחר שהם חודרים לתא החיידק, הטטרציקלינים נקשרים לריבוזומים ומעכבים את בנייתם של החלבונים. העמידות לטטרציקלינים עשויה להיווצר בגלל אי- חדירתם לדופן התא, או שלחיידק יש מנגנון הדחה אקטיבית )סילוק אל מחוץ לחיידק בעזרת משאבה הצורכת אנרגיה.

מקרולידים - התרופה המוכרת ביותר מקבוצה זו היא אריתרומיצין. היא הופקה לראשונה בשנת 1952 מאחד ממיני הסטרפטומיצס. המקרולידים נקשרים לריבוזומים ומונעים את בנייתם של חלבונים בתא החיידק. עמידותם של חיידקים בפני מקרולידים היא תופעה נפוצה למדי, ומקורה בריבוזומים שמרכיביהם חסרי זיקה למקרולידים.

הגורמים שמקנים לחיידקים עמידות (מוחלטת או שרגישותם לתרופה נמוכה) בפני תרופה אנטיביוטית מסוימת רבים ושונים. במקרים רבים, חיידקים שקצב המטבוליזם והרבייה שלהם איטי עמידים יותר בפני סוגים מסוימים של אנטיביוטיקה. כזה הוא, למשל, חיידק השחפת. במקרה אחר, בחיידקים גראם- שליליים, הקרומית החיצונית העוטפת את הדופן מקשה את המעבר של חומרים מסוימים ובהם תרופות.

התופעה המעניינת והמאיימת במיוחד היא עמידותם של החיידקים שמלכתחילה היו רגישים לתרופה. התופעה הזאת היא דוגמה לתהליך אבולוציוני, ש"הדלק" המניע אותו הוא לחץ בררתי (סלקציה) חזק, הנוצר בתנאים של שימוש בתרופות אנטיביוטיות. מאחר שמדובר בשינויים מהירים ביותר - שהרי כל ההיסטוריה של השימוש הרפואי בתרופות אנטיביוטיות אינה עולה הרבה על 50 שנה - אפשר בהחלט לומר כי לפנינו אבולוציה-בעין, או: אבולוציה בזמן-אמת. יש לזכור כי מדובר בשינויים תורשתיים - האוכלוסייה העמידה שונה מבחינה גנטית מן האוכלוסייה המקורית, הרגישה לתרופה.

מנגנונים רבים עשויים להקנות עמידות לזני חיידקים שהיו רגישים במקורם. מנגנון אחד הוא הופעת גן המקודד יצירת אנזים הפועל על התרופה, אם בדרך של פירוק כימי, ואם בדרך של שינוי כימי אחר, ובכך מבטל את יעילותה. מנגנון אחר הוא שינוי במולקולת המטרה - המולקולה של החיידק שבה התרופה פוגעת. במקרה זה ניתן להבחין בין שינוי (מוטציה) בגן קיים, המקודד את יצירת המולקולה, לבין "רכישה" של גן המקודד יצירת אנזים חדש לחלוטין בתא, אנזים המשנה באופן כימי את מולקולת המטרה והופך אותה חסרת זיקה לאנטיביוטיקה.

מנגנון מקנה עמידות נוסף הוא שינוי תכונות החדירות של הקרומית (של קרומית-התא, או של הקרומית החיצונית בחיידקים גראם שליליים), ההופך אותה לפחות חדירה לתרופה. שינוי כזה אינו יכול להקנות, בדרך כלל, עמידות מוחלטת (שהרי אם מדובר במולקולות קטנות, חדירות כלשהי תיוותר בכל מקרה), אלא רק בהקטנת רגישותו של החיידק לתרופה.

אפשרות רביעית היא רכישת מנגנון להדחת התרופה מתוך התא בעזרת חלבון מיוחד הממוקם בקרומית ומשתמש באנרגיה לשם סילוק פעיל של התרופה מהציטופלסמה החוצה. מתחילת שנות השמונים מתבררת חשיבותה של הדחה אקטיבית כמנגנון מקנה עמידות. זאת בעקבות מחקריו של סטיוארט לוי ועמיתיו מאוניברסיטת טאפטס בבוסטון. המחקרים הוכיחו כי עמידותם של זנים מסוימים של חיידקי קולי (E. coly) בפני טטרציקלינים נובעת מהדחת התרופה החוצה תוך שימוש באנרגיה. לאחרונה נצפו מקרים שבהם פועלים מנגנוני הדחה "כלליים", רחבי טווח, שאינם סגוליים לתרופה אחת או לקבוצה מצומצמת של תרופות, אלא מסלקים קשת תרופות רחבה ומגוונת. הצירוף של הקטנת חדירות והפעלת משאבה מדיחה הוא יעיל במיוחד - כך יכול החיידק להיות מוגן לחלוטין מפעולת האנטיביוטיקה.

כיצד "הצליחו" החיידקים להתגבר על תרופות, שעמל רב, מחשבה והון עתק הושקעו בפיתוחן, והותירו את הרופאים במקרים רבים חסרי אונים? כיצד אוכלוסיות חיידקים רגישות רוכשות לעצמן עמידות בפני תרופות אנטיביוטיות? מדובר, כפי הנראה, במנגנונים יעילים ביותר, שהצליחו להפתיע אף את מרחיקי הראות שבין החוקרים.

אחד המנגנונים הוא זה השכיח ביותר באבולוציה - מנגנון המוטציות: שינוי בהרכב הדנ"א הגורם לשינוי בחלבון המקודד על ידי אותו מקטע דנ"א שהשתנה. חלבון כזה יכול להיות אנזים, או חלק ממבנה חלבון ריבוזומי, למשל. אם אותו חלבון הוא מולקולת המטרה של התרופה האנטיביוטית, די בשינוי קטן בה כדי להופכה לבלתי רגישה לתרופה. כך, בעקבות מוטציות המביאות לשינוי במרכיבי הריבוזומים, יכולים להופיע חיידקים עמידים בפני סטרפטומיצין או אריתרומיצין. בעקבות מוטציות הגורמות לפגיעה בחלבוני דופן החיידק, יכולים להופיע זנים עמידים בפני הפניצילינים למיניהם. בעקבות מוטציה המתבטאת באנזים בונה רנ"א )רנ"א פולימרז(, יכולים להופיע זנים העמידים בפני אנטיביוטיקות מקבוצת הריפמיצינים.

מוטציה יכולה גם להרחיב את טווח פעולתו של האנזים של החיידק ולאפשר לו לבטל את יעילותה של אנטיביוטיקה חדשה, שפותחה לאחר שקודמתה "נוצחה" בידי החיידקים, וכך להוריד לטמיון עמל, השקעות ותקוות. מאז שנתגלו הפניצילינים נוצר "מירוץ חימוש" בין חברות התרופות לבין החיידקים: אלו פיתחו כל העת תרכובות חדשות הפועלות נגד חיידקים עמידים, ואלה מצדם פיתחו כל פעם עמידות חדשה כלפי "תרופת הפלא" האחרונה. במקרים רבים די בשינוי של חומצה אמינית אחת לאורך השרשרת המרכיבה את האנזים, כדי לגרום לשינוי בתחום פעולתו. שינוי של חומצה אמינית אחת בחלבון נובע משינוי בשלשה אחת של נוקלאוטידים לאורך הגן בדנ"א של החיידק. במקרים רבים, שינוי של נוקלאוטיד יחיד משנה את משמעות השלשה כולה, שמתבטאת בחומצה האמינית שהיא מקודדת. שינוי של נוקלאוטיד בודד לאורך הדנ"א הוא מוטציה נקודתית. בהקשר זה מעניין סיפורם של האנזימים מפרקי הפניצילין המקנים לחיידקים עמידות נגד פניצילין: אפשר לעקוב אחר "שושלות יוחסין" גנטיות של אנזימים אלו, הנבדלים זה מזה בחומצה אמינית אחת בלבד לאורך השרשרת הארוכה, ובד בבד להתחקות אחר התרחבות קשת התרופות שהם מפרקים.

מוטציות נקודתיות יכולות גם "להסב" אנזימים המתפקדים במסגרת חילוף החומרים הרגיל של התא - למשל במטבוליזם הסוכרים - לכאלה הפועלים על תרופות אנטיביוטיות ומנטרלים אותן. אך כיצד אפשר להסביר את הופעתם המהירה של אנזימים המסוגלים לפעול על תרופות אנטיביוטיות חדשות, בחיידקים שהיו בתחילה רגישים להן? מתברר כי הופעת עמידות בפני אנטיביוטיקה בזנים פתוגניים נובעת פעמים רבות, לא מיצירת אנזים חדש באמת (תהליך אבולוציוני ממושך גם כשמדובר באוכלוסיות ענק ובחיי דור קצרצרים האופייניים לחיידקים), אלא מתהליך של רכישת עמידות גנטית העוברת מחיידק לחיידק.

כיצד קורה הדבר? בטבע באים החיידקים במגע עם חומרים אנטיביוטיים רבים ושונים; עצם המונח "אנטיביוטיים" מעיד על מקורם הטבעי של חומרים אלה - הפרשות של יצורים חיים. בקרב אוכלוסיות החיידקים שהיו חשופות לחומרים אנטיביוטיים טבעיים במשך מיליוני שנים אכן נוצרו אנזימים מקני עמידות. זה מכבר ידוע כי חיידקים נוטים להחליף קטעי דנ"א זה עם זה. היום אכן מתברר עד כמה תופעה זו שכיחה. כמו דואר אלקטרוני, חיידקים מחליפים ביניהם פלסמידים (קטעי דנ"א עצמאיים הנפוצים בקרב החיידקים; הם כוללים גנים חשובים, ובהם גנים לעמידות). חיידקים מעבירים גם קטעי כרומוסומים. גם נגיפי החיידקים משמשים כנשאים המסוגלים להעביר גנים מחיידק לחיידק. תהליכי ההעברה השונים מכונים קוניוגציה (היצמדות של חיידקים תוך העברת חומר תורשתי), טרנספורמציה, וטרנסדוקציה (העברה באמצעות נגיף חיידקי).

זה מכבר התברר כי קוניוגציה, הנחשבת כעין מעשה הזדווגות, למרבה הפלא אינה מוגבלת בהכרח לחיידקים הנמנים עם מין ביולוגי אחד; התברר כי שני חיידקים, הנמנים עם מינים ביולוגיים שונים, ואפילו רחוקים זה מזה, יכולים לבצע קוניוגציה, למשל - כשאחד נמנה עם מין אווירני ובן זוגו הוא חיידק אלאווירני (אנארובי). ההפתעה הייתה רבה אף יותר, כשהתברר כי אפילו חיידקים משני צדי ה"מתרס", שנתפס משום מה כבלתי עביר: חיידקים גראם-חיוביים וחיידקים גראם שליליים, יכולים לבצע קוניוגציה ולהעביר חומר תורשתי. החומר התורשתי עובר, אם כן, כמעט באופן חופשי בין החיידקים השונים, עד כדי כך שבמקום לחשוב על חיידקים המחליפים ביניהם גנים, ניתן אולי לחשוב על גנים המחליפים לעצמם אכסניות ציטופלסמטיות. הקרקע היא מקום נוח לחיידקים לרכוש לעצמם גנים מוכנים, שהרי היא שורצת מינים רבים של חיידקים. מקום טוב אחר הוא המעיים שלנו, שגם בהם שורצים חיידקים שונים בהמוניהם.

ותצפית מפתיעה: במקרים מסוימים חשיפת חיידקים לחומר אנטיביוטי מגבירה את נטייתם להיצמד לבני זוג ולהחליף פלסמידים, שלעתים כוללים גנים המקנים עמידות כלפי אותה אנטיביוטיקה עצמה, ו/או לאנטיביוטיקות אחרות.

והשערה אולי מפתיעה אף יותר: כבר לפני יותר מעשרים שנה סברו החוקרים כי אחד המקורות הפוטנציאליים החשובים של גנים מקני עמידות הם חיידקים המייצרים בעצמם חומרים אנטיביוטיים. מתברר כי לרבים מייצרני החומרים האנטיביוטיים יש אנזימים, המנטרלים באופן כימי את תוצריהם - הדבר מונע מהחיידק המייצר "להתאבד" בתוצריו שלו. ואמנם כשהשוו בין החומר התורשתי של חיידקים מייצרי אנטיביוטיקה ובין זנים פתוגניים עמידים השורצים בבתי החולים, נמצאה התאמה, המעידה כי החיידקים הפתוגניים רכשו תכונות עמידות שמקורן בחיידקים המייצרים אנטיביוטיקה. אחת המסקנות שניתן לגזור מכך - מסקנה השייכת, בעצם, לפרק הבא: עדיף לנסות לייצר אנטיביוטיקה מלאכותית, שאין לה אח ורע בטבע, משום שבאין יצרנים טבעיים אין מקור להפצת עמידות.

מסקנה אחרת היא כי אם התגלתה עמידות בזן כלשהו של חיידקים, יש לצפות כי בתוך זמן מה היא תתפשט גם למיני חיידקים אחרים. ובעניין זה: מתברר כי כ-20 אחוזים מכלל האנטרוקוקים (חיידקי המעיים) השורצים בבתי החולים עמידים בפני ואנקומיצין. מכאן החשש הגדול - ובעצם, הוודאות המרה - כי בסופו של דבר תגיע עמידות זו גם לסטפילוקוקוס אאוראוס - אויב המאושפזים, שכזכור, זנים שלו עמידים כיום בפני כל סוגי האנטיביוטיקה למעט ואנקומיצין. וכשכך יקרה, הרפואה תהיה בצרה גדולה.

"אם אגזים במינון התרופה ליתר לחץ דם לחולה שלי, יש חשש רב שאזיק לו, אך בשום אופן לא אזיק בכך לחולים אחרים. לעומת זאת, אם אגזים במינון של אנטיביוטיקה, אני הופך אותה ליעילה פחות עבור כל החולים הזקוקים לה". כך אומר פרנק ראם, מנהל היחידה לבקרת זיהומים בבית החולים של אוניברסיטת מינסוטה בארה"ב, ומצביע על פרדוקס ועל דילמה. אכן, השימוש בתרופות אנטיביוטיות הוא חרב פיפיות. אך טענותיהם וטינתם של המומחים אינן מכוונות רק כלפי רופאים הרושמים תרופות אנטיביוטיות ביד נדיבה מדי, אלא גם כלפי "זוללי האנטיביוטיקה" - בעצם רוב האוכלוסייה. רופא שקול, המנסה לשכנע את החולה שלו, כי כאב הגרון מקורו בזיהום נגיפי ואין שום טעם ושום צורך באנטיביוטיקה, מגלה פעמים רבות כי החולה יעדיף בעתיד רופא "נדיב" יותר על פניו ...

אבל חטאי הרופאים והחולים בטלים בשישים (ולמען הדיוק - בשלושים) ביחס למשולש חקלאי-וטרינר-פרה. בעלי החיים במשק החי החקלאי מקבלים פי 30 יותר אנטיביוטיקה מאשר בני האדם. בארה"ב מתירים שלטונות הבריאות את קיומם של 80! סוגי אנטיביוטיקה שונים בחלב (אמנם, בריכוזים נמוכים). הם משמשים בעיקר למניעת דלקות בעטיני הפרות. פירוש הדבר הוא כי בעת שתיית כוס חלב חודרים לגופנו חומרים אנטיביוטיים. הוכח כי אפילו הריכוזים הנמוכים המותרים על פי התקן האמריקני, מעלים פי שישה עד פי 72 את קצב הופעתם של חיידקים עמידים.

המומחים מוחים, אם כן, כנגד שימוש יתר באנטיביוטיקה, הן של האדם והן של המשק החקלאי. אך יש לזכור כי כל שימוש, ולו האחראי ביותר, מעורר בסופו של דבר את הופעתם של זנים עמידים. לכן בכל מקרה חשוב לקדם את פני רעת העמידות. אחת הדרכים היא התמדה ב"מירוץ החימוש" - להמשיך ולפתח תרופות חדשות כדי להרוויח זמן, עד להופעת עמידות כלפיהן. מתברר כי עד אמצע שנות השמונים נראתה תמיד באופק תרופה אנטיביוטית חדשה המצפה לאישור לתחילת שימוש, ואילו עכשיו חברות התרופות אינן מתאמצות עוד. גם מ"החלונות הגבוהים", הממשלתיים, אין "מזרימים" עוד די כספים לעידוד חקר העמידות ולסיוע בפיתוח תרופות אנטיביוטיות חדשות. ראוי להשקיע מאמץ מיוחד בפיתוחן של אנטיביוטיקות מלאכותיות, שעבורן אין מלכתחילה בטבע מקור להפצת עמידות - אותם חיידקים מייצרי אנטיביוטיקה טבעית.

אחת הגישות להתמודד עם בעיית האנזימים המקנים עמידות היא שימוש במעכבים של אותם אנזימים מפרקי אנטיביוטיקה. גישה זו נשאה פרי בקבוצת האנזימים מפרקי הפניצילין - נמצא מעכב המתקשר אליהם ומנטרל את פעילותם. גלולות המכילות את הפניצילין בתוספת החומר המעכב משווקות בבתי המרקחת - צעד נוסף במירוץ החימוש. אולם האויב כבר הספיק להגיב: כבר הופיעו זני חיידקים העמידים לא רק בפני התרופה האנטיביוטית אלא גם בפני המעכב המוסף ...

זהו, ללא ספק, עניין מתיש, יקר ומסוכן, וכל סיוע נדרש. חשוב לצמצם עד למינימום את השימוש באנטיביוטיקה, ובד בבד להקפיד הקפדת יתר על חיטוי ועיקור, כדי להפחית את הסכנה של העברת חיידקים פתוגניים, במיוחד בבתי- החולים. ואולי גם ראוי לשנס מותניים ולנסות ליצור תרכיבי חיסון נגד חיידקים בעייתיים במיוחד.

יש לחשוב גם על נקיטת צעדים מתוחכמים לרענון יעילותן של תרופות האנטיביוטיקה. למשל, הטטרציקלינים איבדו הרבה מזוהרם בגלל הופעת עמידות ברבים מבין מיני החיידקים שנודעו בעבר ברגישותם לטטרציקלינים. עמידות זו נובעת במקרים רבים ממנגנון הדחה יעיל של טטרציקלינים מתוך החיידק החוצה. מחקרים נערכים עתה למציאת מולקולה שתחסום את החלבון הפועל כמשאבה מסלקת טטרציקלינים, וכך להחזיר לטטרציקלינים את זוהרם.

התרופה החשובה ביותר כיום נגד חיידק השחפת היא איזונאזיד. והנה בשנים האחרונות הופיעו זנים עמידים בפניה. ויליאם ג'ייקובס ועמיתיו ממכללת אלברט איינשטיין לרפואה בארה"ב עורכים מחקרים אינטנסיביים כדי לרדת לשורש הבעיה. החוקרים מקווים כי היכרות יסודית של מנגנון העמידות תסייע למצוא דרך יעילה לנטרל אותו, וכך לרענן את יעילותה של התרופה למחלת השחפת, מחלה קשה הממיתה באטיות. האם בעקבותיהם ילכו חוקרי העמידות בפני תרופות אנטיביוטיות?

נראה כי הרפואה ניצבת כיום בצומת דרכים בהיסטוריה המהוללת של התרופות האנטיביוטיות, שכה היטיבו בעבר עם האנושות: דרך אחת מובילה לתנופה חדשה, והדרך האחרת - לכניעה בפני העמידות ולניוון. אם כך, אולי לא "קץ האנטיביוטיקה", כגרסת הניוזוויק, אלא "האנטיביוטיקה - לאן?"

# data[].attributes.attachment_link.title
מירוץ החימוש של החיידקים

# data[].attributes.attachment_link.description
התפרצות חיידק הקלבסיאלה העמיד לאנטיביוטיקה העלתה לדיון מחודש שאלה ישנה והזכיר את "מירוץ החימוש" המתנהל בין התרופות האנטיביוטיות ובין החיידקים, שמצליחים לרכוש עמידות כנגדן. מי ינצח? מאמר של צבי עצמון שפורסם ב-1994 בכתב העת "גליליאו" נראה רלוונטי מעין כמוהו גם היום

# data[].attributes.headline
מרוץ החימוש נגד החיידקים העמידים

# data[].attributes.subject
מרוץ החימוש נגד החיידקים העמידים

# data[].attributes.attachment_link.title
מרוץ החימוש נגד החיידקים העמידים

# data[].attributes.attachment_link.description
7 בינואר 2019 ארגון הבריאות העולמי הגדיר ב-2013 את התפשטות החיידקים העמידים לאנטיביוטיקה כ"מצב חירום בריאותי גלובלי". בבתי החולים הם נמצאים בעליה של כ-35 אחוז בחמש השנים האחרונות והם כבר מהווים איום משמעותי על בריאות הציבור. במרוץ החימוש מול החיידקים לא מספיקים פיתוחים רפואיים חדשים ויש צורך בשימוש מושכל של האוכלוסייה ושל מערכת הבריאות באנטיביוטיקות הקיימות.

# data[].attributes.headline
בעית האנרגיה בעולם

# data[].attributes.subject
בעית האנרגיה בעולם

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
המשבר שאנו קוראים לו לרוב משבר אנרגיה הוא למעשה משבר בתחפושת משום שהוא יותר מכל משבר של איכות סביבה, משבר של זיהום, של מציאת מקורות אנרגיה ברי קיימא ושל שינויי אקלים. האתגר הגדול הבא של האנושות הוא למצוא מקורות אנרגיה שימשיכו לתמוך ברמת החיים שאליה התרגלנו, גם כשאוכלוסיית העולם תגיע ל-10 מיליארד נפשות. ההיסטוריה מראה שקצב הילודה יורד ככל שרמת החיים גבוהה יותר, ורמת חיים גבוהה (כמעט ע"פ הגדרה) כרוכה בצריכת אנרגיה גבוהה. לכן, ככל שנמהר להגדיל את יכולת צריכת האנרגיה פר בנאדם כך נתחום את מימדי הבעיה כולה על ידי הורדת קצב הילודה וייצוב מספר האנשים על כדור הארץ.

הצריכה הממוצעת של אנרגיה בעולם היום היא 2 קילווואט לבנאדם (בארה"ב הממוצע הוא 11 ובאירופה 5). אם נכוון לצריכה של 4 קיולוואט לבנאדם, כשאוכלוסיית העולם תמנה 10 מיליארד נפשות תהיה הצריכה העולמית 40 טרה-וואט. כיום הצריכה העולמית עומדת על 14 טרה-וואט. ייצור אנרגיה השקולה בכמותה ל- 10 טרה-וואט תצריך בניה של תחנת כוח גרעינית או פחמית כל יום ב-27.5 שנים הבאות. אם נרצה להתבסס על אנרגיה סולארית על מנת לייצר כמות זהה של אנרגיה נצטרך לבנות תחנת כוח סולארית גדולה כל שעה ב-81 השנים הבאות. נשמע ריאלי? לא בטוח...

אנרגיה סולרית, אנרגית רוח וביומסה - שלושה מקורות אנרגיה מתכלים. תמונה זו נלקחה מוויקיפדיה

ההיסטוריה האנושית מחולקת לעיתים קרובות לתקופות על פי סוגי החומרים שבני האדם השתמשו בהם (תקופת האבן, הברונזה, ברזל, פלסטיק סיליקון), אולם ניתן לחלק את ההיסטוריה גם לפי מקורות האנרגיה בהם בני אדם השתמשו, כמו אנרגיה אנושית, אנרגיה של חיות משק, אנרגיית מים, רוח, פחם, דלק וגז. למעשה, אנרגיה וחומרים קשורים מאוד אחד לשני. באופן כללי בני אדם תמיד חתרו לעבור לשימוש בחומרים יותר עתירי אנרגיה (במונחים של צפיפות אנרגיה). כך למשל, ליטר של דלק רגיל שבו אנו משתמשים היום שווה ערך (מבחינת כמות האנרגיה) ל-120 שעות עבודת כפיים של חקלאי (שבוע וחצי עבודה), 12 שעות עבודה של סוס (יום וחצי עבודה), או 6 שעות של הפקת חשמל מתא סולארי בשטח של דירת 3 חדרים ביום של שמש חזקה. על כן, נראה לא סביר שנוכל להתמודד עם בעיית האנרגיה הניצבת בפנינו בכלים שבהם אנו מתמודדים איתה היום משום שמלבד אנרגיה גרעינית, כל האלטרנטיבות הן יותר דלילות אנרגטית מהדלקים שבהם אנו משתמשים היום. אם כן, האתגר איננו טכני בלבד, אלא כזה הקורא תיגר על הדרך שבה אנו חושבים על אנרגיה.

ההיסטוריה מלמדת שההתקדמות הגדולה ביותר תבוא ממהפכות ומשינויים תפיסתיים במדע, אולם אין לדעת בביטחון מתי אלו יתרחשו או האם השפעתם תבוא לידי ביטוי הלכה למעשה בעשרות השנים שלאחר התרחשותם. לא ברור מהם המנגנונים הגלובליים אשר יפעלו על מנת לבקר את המצב אליו תקלע האנושות אם הפתרונות יאחרו לבוא. האם נדע להימנע מלהיקלע למצב של ירידה בצריכת אנרגיה ממוצעת לבנאדם (energy descent) אחרי מאות שנים של עלייה מזהירה? איך יראה עולם כזה? תרחישי קטסטרופה רבים כבר נכתבו ובוימו ( ראו Alien, Mad Max, Frontlines: Fuel of War), אך הניחוש הטוב ביותר הוא שהמציאות תעלה על כל דמיון.

מאת: תובל בן יחזקאל
המחלקה לכימיה ביולוגית
מכון ויצמן למדע

אם אתם חושבים שההסברים אינם ברורים מספיק או אם יש לכם שאלות הקשורות לנושא, אתם מוזמנים לכתוב על כך בפורום. אנו נתייחס להערותיכם. הצעות לשיפור וביקורת בונה תמיד מתקבלות בברכה.

# data[].attributes.attachment_link.title
משבר האנרגיה מציב קשיים בפני האנושות

# data[].attributes.attachment_link.description
המשבר שאנו קוראים לו לרוב משבר אנרגיה הוא למעשה משבר בתחפושת משום שהוא יותר מכל משבר של איכות סביבה, משבר של זיהום, של מציאת מקורות אנרגיה ברי קיימא ושל שינויי אקלים. האתגר הגדול הבא של האנושות הוא למצוא מקורות אנרגיה שימשיכו לתמוך ברמת החיים שאליה התרגלנו, גם כשאוכלוסיית העולם תגיע ל-10 מיליארד נפשות.

# data[].attributes.headline
שימוש במקורות אנרגיה שונים לאורך ההיסטוריה האנושית

# data[].attributes.subject
שימוש במקורות אנרגיה שונים לאורך ההיסטוריה האנושית

# data[].attributes.body
מרתק לראות את השינוי בשימוש במקורות אנרגיה שהתרחש ב 200 שנים האחרונות

# data[].attributes.attachment_link.title
Global direct primary energy consumption

# data[].attributes.attachment_link.description
Direct primary energy consumption does not take account of inefficiencies in fossil fuel production.

# data[].attributes.headline
מדדי איכות בערים שונות בעולם - אתר מידע

# data[].attributes.subject
מדדי איכות בערים שונות בעולם - אתר מידע

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
האתר מובא אליך על ידי פרויקט מדד איכות האוויר העולמי

המפה לעיל מראה את איכות האוויר בזמן אמת עבור יותר מ -10,000 תחנות בעולם.

שתף: כמה מזוהם האוויר היום? בדוק את המפה בזמן אמת זיהום אוויר, עבור יותר מ 80 מדינות.

-or-

תנו לנו לאתר את התחנה הקרובה

Latest sharing:

מעוניין/ת בתחנת ניטור אוויר משלך?

את איכות האוויר GAIA תחנות ניטור באמצעות היי טק לייזר חלקיקים חיישנים למדוד בזמן אמת זיהום PM2.5, שהוא אחד המזהמים האוויר מזיקים ביותר.

קל מאוד להגדיר, הם רק דורשים נקודת גישה WiFi ו ספק כוח USB. לאחר מחובר, רמות זיהום אוויר מדווחות באופן מיידי בזמן אמת על המפות שלנו

סולם איכות האוויר

סולם ה- AQI המשמש לאינדקס הזיהום בזמן אמת במפה שלמעלה מבוסס על תקן EPA בארה'ב , תוך שימוש בנוסחת הדיווח של Instant Cast .

IQA

השלכות בריאותיות

הצהרת אזהרה

קרדיטים

כל הזיכויים חייבים ללכת ל EPA worlwide (הגנה על הסביבה סוכנויות), כמו כל העבודה הזו מתאפשרת רק בזכות עבודתם. עיין בדף רשימת ה- EPA העולמי המלא.

כל נתוני איכות האוויר אינם מאומתים במועד הפרסום, ומטעמי אבטחת איכות, ייתכן והנתונים האלה יתוקנו ללא הודעה מוקדמת בכל עת. הפרויקט אינדקס איכות האוויר העולמי נעזר במלוא היכולת והזהירות הסבירים בהרכבת התוכן של מידע זה, ובשום אופן לא יהיו אינדקס איכות האוויר העולמי צוות הפרויקט או סוכניו אחראים בחוזה, בעוולה או בכל דרך אחרת בגין כל אובדן, נזק או נזק הנובע באופן ישיר או עקיף מאספקת נתונים אלה.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אינדקס איכות האוויר בעולם בזמן אמת

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
זיהום אוויר בעולם

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מדד איכות האוויר בזמן אמת

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חלקיקים קטנים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חלקיקים גדולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חנקן דו חמצני

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גופרית דו-חמצנית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פחמן חד חמצני

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מדד איכות האוויר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תחזית איכות האוויר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תצפיות איכות אוויר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
השלכות בריאותיות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אינדקס איכות האוויר בעולם בזמן אמת

# data[].attributes.attachment_link.title
זיהום אוויר בעולם: מדד איכות האוויר בזמן אמת

# data[].attributes.attachment_link.description
האתר מובא אליך על ידי פרויקט מדד איכות האוויר העולמי המפה לעיל מראה את איכות האוויר בזמן אמת עבור יותר מ -10,000 תחנות בעולם. שתף: כמה מזוהם האוויר היום? בדוק את המפה בזמן אמת זיהום אוויר, עבור יותר מ 80 מדינות.

# data[].attributes.headline
האם שוק החשמל בישראל בדרך למגמה ירוקה

# data[].attributes.subject
האם שוק החשמל בישראל בדרך למגמה ירוקה

# data[].attributes.headline
נתוני הרעב 11.2018 מאמר

# data[].attributes.subject
נתוני הרעב 11.2018 מאמר

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ד"ר מאור כהן

# data[].attributes.attachment_link.description
רעב / ד"ר מאור כהן על פי הערכות האו"ם, מספר האנשים בעולם הסובלים ממצב של תת תזונה עומד על כ-880 מיליון בני אדם. קצת פחות משביעית אוכלוסיית העולם. רוב הרעבים מרוכזים באפריקה שמדרום לסהרה (243 מיליון) ובדרום מזרח אסיה (520 מיליון). אך יש אוכלוסיות רעבות גם במדינות ערב (בעיקר אלה החוות את האביב הערבי) (15 [...]

# data[].attributes.headline
התמודדות עם תופעת המדבור - מאמר

# data[].attributes.subject
התמודדות עם תופעת המדבור - מאמר

# data[].attributes.attachment_link.title
האו”ם קבע: ישראל מומחית בהתמודדות עם תופעת המדבור - וואלה! חדשות

# data[].attributes.attachment_link.description
אחת התופעות המדאיגות הנגרמת משינויי האקלים בכדור הארץ היא התרחבות המדבריות בעולם. מדינות רבות פונות להיוועץ עם מומחי קק”ל ומשרד החקלאות, שהידע שלהן בתחום הפך למצרך מבוקש בעולם

# data[].attributes.headline
זיהום אויר בארץ- מאמר

# data[].attributes.subject
זיהום אויר בארץ- מאמר

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מה הקשר בין פחמן דו חמצני, עליית פני הים ושינויי האקלים? ואיך יודעים שפעילות האדם גורמת לשרשרת התגובות הזו?

על אף הקשיים וחוסר ההסכמה שליוו את ראשית השיח על ההתחממות הגלובלית, מדובר כיום בתופעה המוסכמת על רובה המוחלט של הקהילה המדעית והקונצנזוס העולמי בכלל. מדובר בהתחממות של 0.9 מעלות צלזיוס מאז שנת 1884, ראשית המהפכה התעשייתית, אז החלו להצטבר באטמוספרה גזי חממה בקצב חסר תקדים בעקבות שריפת דלקים מאובנים ובירוא יערות.

את העלייה החדה בריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספרה, גז החממה העיקרי, אפשר לראות היטב במדידות הישירות שהחלו להתבצע משנות ה-60 של המאה הקודמת. את ריכוזו באטמוספרה לפני כן, עד לפני כ-800,000 שנים, אפשר לשחזר בצורה מדויקת למדי מתוך בועות אוויר הכלואות בקרחונים.

מהנתונים האלה עולה שגם במהלך התקופות הבין-קרחוניות, כאשר הטמפרטורה הממוצעת העולמית הייתה אף גבוהה יותר מזו כיום, ריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה לא עלה מעל ל-300 חלקים למיליון, בעוד שכיום ריכוזו גבוה מ-400. העלייה בריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה עולה בקנה אחד עם הכמות המחושבת של הפחמן הדו-חמצני שנפלט כתוצאה מפעילות האדם.

גופים עולמיים שונים, פוליטיים וכלכליים, חולקים על עמדת הקהילה המדעית וטוענים שפעילות האדם אינה הגורם להתחממות, אלא תהליכים טבעיים ושגרתיים שמתרחשים בכדור הארץ. הם מסבירים את עמדתם בכך שהטמפרטורה בכדור הארץ לאורך ההיסטוריה הגיאולוגית שלו מעולם לא הייתה קבועה, ושהיא עברה שינויים משמעותיים לשני הכיוונים, חלקם אף גדולים יותר מאשר השינוי הנצפה כיום (כמו למשל בתקופות הקרח המחזוריות). הטענה הזו אינה שגויה, אולם עד כה לא נמצאה עדות לשינוי מהיר כל כך כמו זה שהתרחש במאתיים השנים האחרונות. כיום כבר קשה להתעלם מתרומתו של האדם להתחממות הגלובלית ולשינויי האקלים המיוחסים לה, והעדויות לכך מתרבות עם התפתחות המחקר בתחום.

האדם וריכוז הפחמן הדו-חמצני

העדות המדעית החזקה ביותר שמצביעה על כך שמקור הפחמן הדו-חמצני שהצטבר באטמוספירה הוא בפעילות האדם טמון באטומי הפחמן עצמם. ליסוד הפחמן יש איזוטופים שונים, הנבדלים ביניהם במספר הניטרונים בגרעין שלהם. איזוטופ הפחמן הנפוץ ביותר הוא בעל ששה ניטרונים (פחמן 12), שריכוזו באטמוספירה 98.9 אחוז מסך אטומי הפחמן, והבא אחריו הוא איזוטופ בעל שבעה ניטרונים (פחמן 13), שריכוזו הוא 1.1 אחוז. בתהליך הפוטוסינתזה שבו צמחים ואצות קולטים מהאוויר אטומי פחמן מתוך הפחמן הדו-חמצני והופכים אותו לסוכר, שהוא חלק מהביומסה. בפוטוסינתזה יש העדפה לקלוט את פחמן 12 הקל יותר, . לכן הביומסה שממנה עשויים הצמחים והאצות עשירה יותר בפחמן 12 לעומת ריכוזו היחסי באטמוספרה, וכך גם כל היצורים החיים שאוכלים צמחים ואצות, הטורפים הניזונים מהם, וכן הלאה, במעלה שרשרת המזון. דלקים מאובנים - נפט, גז ופחם, שנוצרו מביומסה קדומה שהצטברה ונקברה במעמקי האדמה, משמרים את ריכוזו היחסי של הפחמן 12 בביומסה המקורית שהם מורכבים ממנה. כאשר אותם דלקים נשרפים, הם מעשירים את האטמוספירה בפחמן 12 ביחס לפחמן 13, ואחרי השינוי הזה ניתן לעקוב.

ניתוח הרכב הפחמן בטבעות עצים, המשמרות בתוכן את החתימה האיזוטופית של האטמוספרה בשנה שבה צמחו, ושל בועות אוויר הכלואות בקרחונים, מאפשר לבנות ציר זמן של השינויים שהתרחשו ביחסי הפחמן 13/12 באטמוספירה במהלך אלף השנים האחרונות ויותר. מהנתונים עולה כי עד המהפכה התעשייתית יחס הפחמן 13/12 היה קבוע יחסית, אבל משנת 1850 ועד היום היחס השתנה בכ-1.5 חלקים לאלף. זה אולי נשמע מעט, אך כשלוקחים בחשבון שהשינוי שהתרחש במעברים בין תקופות קרחוניות לבין-קרחוניות, היה כ-0.4 חלקים לאלף, והוא נמשך אלפי שנים בכל פעם, ניכר עד כמה משמעותי השינוי של 150 השנים האחרונות. בשנת 1981 החלו להתבצע מדידות ישירות של יחס הפחמן 13/12 באטמוספירה, ומהן עולה כי ריכוזו היחסי של פחמן 12 מוסיף לעלות באופן קבוע.

שינוי עצום ב-150 השנים האחרונות. מיצג הממחיש את העלייה בריכוזי הפחמן הדו-חמצני באטמוספרה | צילום: Shutterstock

הפחמן הדו-חמצני וההתחממות הגלובלית

כאשר קרני השמש פוגעות בפני כדור הארץ ומחממות אותו, חלק מהאנרגיה האצורה בהן נפלט מפני השטח בחזרה אל החלל בדמות קרינה תת-אדומה. פחמן דו חמצני וגזי חממה נוספים באטמוספרה בולעים את קרני האינפרא-אדום ומתחממים, וגורמים לעלייה בטמפרטורה הכללית של האטמוספרה בתהליך שנקרא "אפקט החממה". מדידות של לוויינים מראות שבין השנים 1996-1970 כמות הקרינה הנפלטת מפני השטח אל החלל פחתה משמעותית, מה שמצביע על כך שיותר אנרגיה נותרת בתוך האטמוספירה. תוצאות אלו נתמכות ב מחקרים נוספים.

העלייה בטמפרטורת האטמוספרה גורמת לה לפלוט יותר קרינת אינפרא-אדום בעצמה, ואכן מדידות על פני השטח מראות כי כמות קרינת האינפרא-אדום המגיעה מכיוון האטמוספרה אל פני כדור הארץ גדלה בשנים האחרונות. העלייה הזו היא ביטוי נוסף להתגברות אפקט החממה.

עדות נוספת לקשר שבין העלייה בריכוז גזי החממה לבין ההתחממות הגלובלית אפשר לראות בהבדלים במגמת השינוי בין שכבות האטמוספרה השונות. מודלים אקלימיים ממוחשבים חוזים כי עם העלייה בריכוז גזי החממה, צפויה התחממות של חלקה התחתון של האטמוספרה (טרופוספרה, המגיעה עד לגובה של כ-17 ק"מ) בעוד שחלקה העליון (אסטנוספרה) צפוי להתקרר. תופעה זו מתרחשת בגלל תכונה פיזיקלית הגורמת לגזי החממה בטרופוספרה ללכוד יותר קרינת אינפרא-אדום (השקולה לחום), על חשבון קרינה שהייתה מגיעה אל האסטנוספרה, מה שמוביל להתקררותה. תצפיות מלוויינים ומבלוני מחקר מאששות את התחזית הזו.

אפקט החממה. השכבה התחתונה של האטמוספרה מתחממת, בעוד השכבה שמעליה מתקררת | צילום: Shutterstock

ההתחממות הגלובלית ושינויי אקלים

עשרות השנים האחרונות שברו שיאים רבים בכל הנוגע לטמפרטורות, גלי חום ותופעות אקלימיות נוספות. מאז שנת 2001 נמדדו 17 השנים החמות ביותר בכדור הארץ מאז החלו המדידות לפני 137 שנים, כאשר 2016 הייתה החמה מכולן.

האוקיינוסים, הודות לקיבול החום הגבוה של המים, ספגו לתוכם עד כה יותר מ-90 אחוז מסך כל האנרגיה שהצטברה על פני כדור הארץ כתוצאה מאפקט החממה. האוקיינוסים הם בעלי תפקיד מרכזי בוויסות האקלים העולמי, ולשינויים בטמפרטורה שלהם ושל פני המים במיוחד עשויות להיות השפעות מרחיקות לכת על מזג האוויר ביבשה סביבם ועל דפוס הזרמים האוקייניים.

אחת התופעות המזוהות ביותר עם שינוי האקלים היא ההיעלמות ההדרגתית של כיסוי הקרח שמתפתח על פני הים הצפוני מדי חורף. תצלומי לוויין מגלים שבמהלך 30 השנים האחרונות, היקף הכיסוי הצטמצם ביותר מחצי, והאחוז מתוכו שנותר קפוא לאורך כל הקיץ פוחת גם כן. בקוטב הדרומי המצב מעט שונה. כיסוי הקרח הימי סביב אנטארקטיקהלא הצטמצם עד כה, אולם מדפי הקרח העצומים שנמשכים מהיבשה אל תוך הים חווים בעשרות השנים האחרונות יצירת סדקים בקצב מואץ, המעמיד בסכנה את היציבות של כיפת הקרח הדרומית.

גם כיפת הקרח בגרינלנד, השנייה בגודלה אחרי זאת שבאנטארקטיקה, חוותה הפשרה מואצת בשנים האחרונות. במהלך שנת 2005 היא איבדה כ-239 קילומטרים מעוקבים מנפחה, לעומת כ-80 בלבד בשנת 1997. אל כיפות הקרח מצטרפים גם הקרחונים היבשתיים, שמפשירים ונעלמים בקצב חסר תקדים.

כיסוי הקרח באזור הקוטב הצפוני הצטמצם ביותר מחצי בשנים האחרונות. קרחון צף סמוך לקוטב | צילום: Shutterstock

הקרח שנעלם מפני האוקיינוס, כיפות הקרח והקרחונים היבשתיים מגדיל את כמות המים הנוזליים באוקיינוסים, ומזין את אחד החששות הגדולים בהקשר ההתחממות הגלובלית: העלייה במפלס פני הים. מאז שנת 1993 נמדדת עלייה שנתית ממוצעת של כ-3.3 מ"מ במפלס פני הים העולמי, עלייה של פי שניים מהממוצע המחושב לשנים 1990-1950.

אל מי הקרחונים המופשרים מצטרפת תופעה נוספת התורמת לעלייה במפלס פני הים - ההתרחבות התרמת (Thermal expansion) של המים עצמם. התחממות המים גורמת לעלייה בנפח שלהם, שחלקה מוערך בחצי מעליית המפלס העולמי.

העלייה בטמפרטורת מי הים משפיעה גם על מזג האוויר ביבשה. גלי חום קיצוניים ברחבי העולם נעשים תכופים יותר ויותר, ובמקומות מסוימים האמירו לטמפרטורות שלא נמדדו כמותן מעולם. עליית הטמפרטורה מגבירה גם את הלחות באזורים מסוימים בעולם ואת היווצרות ענני הגשם, שמובילים להצפות נרחבות.

אלו רק דוגמאות ספורות מרשימה מתארכת והולכת של עדויות ומחקרים המצביעים על שינויי האקלים שאנו חווים בעשרות השנים האחרונות, ועל חלקו של האדם בהם. רבות מהתופעות הנצפות הן חדשות וחלקן עוד לא ברור דיו. המחקר על מקצת מהשינויים המתרחשים עדיין מתמודד עם מכשולים מסוימים, כמו הסתמכות על מאגר מדידות קצר שנים ושימוש במודלים אקלימיים ממוחשבים שעדיין אינם בשלים מספיק. אלה מובילים למחקרים שלעיתים סותרים זה את זה, וגורמים לדיונים ולוויכוח חשוב בתוך הקהילה המדעית, אך גם מספקים מקור לספקנות בקרב חלק מהצופים מהצד. כל שנה שחולפת מביאה עימה שפע רב של מידע והבנה טובה יותר של המתרחש, ויש לקוות שיחד עם זאת תתחזק גם ההשפעה שלהם על מקבלי ההחלטות.

# data[].attributes.attachment_link.title
חם, חם, מתחמם

# data[].attributes.attachment_link.description
על אף הקשיים וחוסר ההסכמה שליוו את ראשית השיח על ההתחממות הגלובלית, מדובר כיום בתופעה המוסכמת על רובה המוחלט של הקהילה המדעית והקונצנזוס העולמי בכלל. מדובר בהתחממות של 0.9 מעלות צלזיוס מאז שנת 1884, ראשית המהפכה התעשייתית, אז החלו להצטבר באטמוספרה גזי חממה בקצב חסר תקדים בעקבות שריפת דלקים מאובנים ובירוא יערות.את העלייה החדה בריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספרה, גז החממה העיקרי, אפשר לראות היטב במדידות הישירות שהחלו להתבצע משנות ה-60 של המאה הקודמת.

# data[].attributes.headline
דרכים שונות להפקת אנרגיה חשמלית

# data[].attributes.subject
דרכים שונות להפקת אנרגיה חשמלית

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
החשמל מהווה את מקור האנרגיה המניע את רוב המכשירים בהם אנו נעזרים לתפקוד היומיומי. ניתן לייצר חשמל בדרכים רבות ומגוונות. חלקן מזהמות וחלקן לא. הסרטונים שלפנינו מציג דרכים שונות להפקת חשמל. שני הסרטונים הם פרסומות של חברות אנרגיה. הראשון הוא סרטון של חברת החשמל האמריקאית PGE, והשני הוא סרטון של חברת החשמל הגרמנית RWE. בהמשך הוספנו קישורים לסרטונים העוסקים בדרכים שונות להפקת חשמל.

סרטון זה תורגם בידי צוות אתר דווידסון אונליין
סרטון זה הופק בידי חברת Puget Sound Energy, חברת חשמל אמריקאית.

הסרטון הופק על ידי חברת החשמל הגרמנית RWE

חשמל מופק על פי רוב על ידי המרה של אנרגית תנועה לאנרגיה חשמלית תוך שימוש בטורבינות אשר מסובבות מגנט גדול בתוך סליל נחושת ובכך יוצרות זרם חשמלי בסליל (להסבר מפורט יותר הכנסו לערכים בנושאי תחנת כח פחמית, תחנת כח הידרואלקטרית או תחנת כח גרעינית). אנרגית התנועה יכולה להיות מנוצלת באופן טבעי (רוח, זרמי ים, מפלים) או באמצעות מקורות חום על ידי הרתחת מים ויצירת קיטור המניע את הטורבינות (שריפה, ביקוע גרעיני).

מקורות האנרגיה הם רבים ומגוונים ובסרטון מוצגים כמה מהם:

תחנות רוח - באזורים מסויימים (לרוב מישוריים) ישנן רוחות חזקות אשר ניתן לנצל את עוצמתן להנעת שבשבות המניעות טורבינות להפקת חשמל.

תחנות מים - המנצלות זרמים תת מימיים להנעת טורבינות המפיקות חשמל, בדומה לתחנות רוח.

הפקת חשמל באמצעות גז - בסרטון מדובר בגז לחימום ובישול, אך ישנן תחנות השורפות גז טבעי (הנשאב ממעמקי האדמה) ובעזרת החום מייצרות קיטור המניע טורבינות ליצירת חשמל.

הפקת חשמל באמצעות פחם - שריפת פחם (הנחצב) ושימוש בחום ליצירת קיטור המניע את הטורבינות ליצירת חשמל.

הפקת חשמל מביומסה - ייבוש ושריפה של חומרים מהצומח אשר גודלו במיוחד או מזבל אורגני, ושימוש באנרגית החום להפקת קיטור שיניע את הטורבינות וייצור חשמל. היתרון בשיטה זו על שריפת פחם, הוא שכאן הפחמן הדו חמצני שנפלט הוא אותו פחמן דו חמצני שנקלט על ידי הצמח תקופה קצרה לפני כן, בעוד שבפחם או נפט מדובר בפחמן דו חמצני "חדש" מאחר והיה כלוא בבטן האדמה עשרות מליוני שנים.

תחנה הידרואלקטרית - בסרטון אפקט זה מתואר על ידי גלגל ענק המסתובב במים, אך בפועל מה שמניע את הגלגל הוא זרם מים ממפל טבעי או מלאכותי. תנועת הגלגל מניעה טורבינה המייצרת חשמל..

ישנן דוגמאות רבות שלא הוזכרו בסרטון והן:
תחנה סולרית - ניצול אור השמש להפקת חשמל דרך חימום בדומה לתחנות הכח האחרות, או באופן ישיר תוך שימוש בתאים פוטו - וולטאים הממירים את אור השמש לזרם אלקטרונים.

תחנת כח גרעינית - תחנה המשתמשת בביקוע גרעיני במוטות אורניום ליצירת חום היוצר קיטור המניעה טורבינות ליצירת חשמל.

תחנת כח אוסמוטית - תחנה המשתמשת בהפרשי מליחות על מנת לגרום להפרשי גובה של שני מיכלי מים המופרדים על ידי ממברנה מלאכותית. הפרש הגובה מנוצל בדומה לתחנה הידרואלקטרית.

תא דלק מימני - מקור כח המשמש בעיקר לכלי רכב ולמבנים, ומסתמך על תא אלקטרוכימי במייצר חשמל מתגובה בין חמצן למימן.

אנרגיה גיאותרמית - ניצול של החום הטמון בכדור הארץ על מנת להפיק חשמל בעזרת קיטור או התאדות נוזלים עם טמ"פ רתיחה נמוכה כמו אלכוהול.

# data[].attributes.attachment_link.title
דרכים שונות להפקת חשמל - אשכול כתבות

# data[].attributes.attachment_link.description
החשמל מהווה את מקור האנרגיה המניע את רוב המכשירים בהם אנו נעזרים לתפקוד היומיומי. ניתן לייצר חשמל בדרכים רבות ומגוונות. חלקן מזהמות וחלקן לא. הסרטונים שלפנינו מציג דרכים שונות להפקת חשמל. שני הסרטונים הם פרסומות של חברות אנרגיה. הראשון הוא סרטון של חברת החשמל האמריקאית PGE, והשני הוא סרטון של חברת החשמל הגרמנית RWE.

# data[].attributes.headline
איך מחסלים את הרעב העולמי - מאמר

# data[].attributes.subject
איך מחסלים את הרעב העולמי - מאמר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הרבה השתנה באתיופיה מאז שמאות אלפי אנשים מתו ברעב של אמצע שנות ה-80. שיעורי התת־תזונה צנחו ב-25 השנים האחרונות, תמותת הילדים ירדה בשני שלישים ו-90% מהילדים לומדים בבית ספר יסודי.

כיום, המדינה ששמה היה בעבר מלה נרדפת לרעב, היא חלק ממאמץ גלובלי לשים קץ לרעב העולמי. מדינות בכל העולם כמו ברזיל, קמבודיה, איראן והפיליפינים דיווחו על התקדמות לכיוון השגת היעדים של Zero Hunger Challenge, קמפיין שבו החל האו"ם ב-2012.

מומחים טוענים שהיעד השאפתני של הקמפיין לשים קץ לרעב עוזר לתת מסגרת ובהירות למאמצים להבטיח שאפילו לעניים ביותר יהיה מספיק לאכול ולהפוך את מערכות המזון לעמידות יותר בפני שינויי אקלים, בצורות, שיטפונות ולחצים אחרים.
"Zero Hunger הוא אתגר וגם תקווה", אומרת דניאל נירנברג, נשיאת פוד־טנק, ארגון מניו אורלינס. "הוא נותן לנו מסגרת יציבה כדי שנוכל להגיע למצב שבו כולם מוזנים. אני חושבת שזה יעד שאפשר להשיג תוך 50 שנה".

אבל היעד הזה מורכב יותר מכפי שהוא נשמע. האתגר הגדול ביותר, לדברי מומחים, אינו שהעולם כולו ייצר מספיק מזון, אם כי הלחצים של התחממות האקלים וגידול האוכלוסין בוודאי יקשו על כך. כדי לשים קץ לרעב העולמי צריך להבטיח שלעניים ביותר יהיו האמצעים לקנות או לגדל מספיק כדי להזין את בני משפחותיהם היטב, וכדי שהתשתית תהיה יציבה מספיק והשווקים חזקים כדי להעביר את המזון להיכן שזקוקים לו, אומרים מומחים.

וזה יותר מסתם למלא את הבטן. מחסור ביסודות קורט כמו ויטמינים וברזל, במיוחד בשנים הראשונות לחיים, עוצר את ההתפתחות ומשאיר ילדים עם בעיות פיזיות וקוגניטיביות קבועות. ארגון הבריאות העולמי (WHO) מעריך, למשל, כי 500 אלף ילדים מתעוורים בכל שנה בגלל מחסור בוויטמין A, ומחצית מהם מתים.

אפילו בקרב מי שמקבלים מספיק מזון, זיהומים או מחלות אחרות שנגרמים מתברואה לקויה ומי שתייה מזוהמים עלולים להפריע לגוף שלהם לספוג את יסודות המזון החשובים, בעיה חמורה במיוחד בהודו. "לפני הרבה שנים חשבנו על רעב פשוט כבעיה של גידול מספיק מזון כדי להזין את העולם, ואני חושב שעכשיו הבנו שזה לא עניין של היצע מספק", אומר הומי קאראס, עמית בכיר במכון ברוקינגס. "העניין הוא להבטיח שאנשים שבאמת צריכים את המזון יכולים לייצר ולקנות אותו".

בעולם שבו כ-2.1 מיליארד אנשים עם השמנת יתר חולנית גם סובלים מתת־תזונה, שינוי מערכות ייצור מזון לא בריא ולא בר קיימא הוא תהליך חיוני, לדברי נירנברג.
שיפור התשתיות וחיזוק החקלאים
מאמצים בגיבוי הממשלה באתיופיה לחזק חקלאים קטנים ולהגדיל את התפוקה שלהם על ידי שיפור השימוש בדשנים וקוטלי עשבים, והרחבת ההשקיה, הצליחו לעשות את ההבדל, לדברי אמארה היילסלאסי, חוקר בכיר במכון הבינלאומי לניהול מים באדיס אבבה.

ואולם גידול האוכלוסין מעלה את הביקוש למזון וכל שינוי בדפוסי ירידת הגשם עלול לגרור בעיות, אומר היילסלאסי. עם זאת, אתיופיה כיום הרבה פחות פגיעה לרעב מכפי שהיתה בעבר, הוא מסביר, בין היתר בשל שיפור התשתיות והתמקדות מוגברת בבניית מאגרים לימים קשים. "עדיין מוקדם מדי לומר שאתיופיה במצב של ביטחון תזונתי, אבל נעשתה התקדמות", הוא אומר.

למרות שיפורים כאלה, אפריקה כמכלול משתרכת מאחור, לדברי ג'ומו קוואמה סונדראם, עוזר מנהל לכלכלה וחברה בארגון המזון והחקלאות. הארגון, זרוע של האו"ם, דיווח במאי כי 795 מיליון אנשים בכל העולם סובלים מתת־תזונה, 167 מיליון פחות מאשר לפני עשור, ו-216 מיליון פחות מבתחילת שנות ה-90.

העולם לא עומד ביעד שעליו הסכימו נשיאים וראשי ממשלות בשנת 2000, של הקטנת שיעור הרעב במחצית עד השנה. 10.9% מאוכלוסיית העולם סובלת מתת־תזונה, לעומת 18.6% ב-1992, לפי סוכנות המזון. במדינות מפותחות, השיעור הזה ירד ל-12.9% לעומת 23.3%. "התקרבנו - אבל לא הגענו ליעד", אומר סונדראם. לדבריו הרף נמוך, כי רק מי שרעבים כל השנה נספרים, והרף הקלורי שמרני בהתחשב בכך שעניים רבים עובדים בעבודות כפיים.

ההתקדמות שהושגה בתחום התרכזה באמריקה הלטינית, באיים הקאריביים ובמזרח, דרום־מזרח ומרכז אסיה, לדברי סונדראם. אף ששיעור הרעבים באפריקה ירד, המספר המוחלט שלהם גדל. מרכז אפריקה הוא אחד משני אזורים שנסוגו לאחור. השני הוא מערב אסיה, שכולל את עיראק, סוריה ותימן. הנסיגה בשני האזורים, לדברי סונדראם, ממחישה כיצד תהפוכות פוליטיות ומלחמות עלולות לגרום לפגיעה בביטחון התזונתי.
הדוגמה הברזילאית ההצלחות הגדולות ביותר נרשמו במדינות "שבהן יש מחויבות גדולה של המנהיגים בדרג הגבוה ביותר - נשיא או ראש ממשלה", הוא אומר. זה מה שקרה בברזיל, שנתפשת כמודל לחיקוי על מאמציה המוצלחים להיאבק ברעב.

כשלואיס אינסיו לולה דה סילבה היה נשיא המדינה, ב-2003-2011, שיפור התזונה "היה חשוב לו מאוד מבחינה אישית", בהתחשב בהתמקדות שלו במאבק בעוני, אומר קאראס ממכון ברוקינגס.

תוכנית לבתי הספר מספקת ארוחות ל-43 מיליון ילדים ברזילאים בכל יום, ומסייעת להפחית את תת התזונה של ילדים ב-73%, לפי תוכנית המזון של האו"ם. ברזיל גם מעניקה מזומן למשפחות העניות ביותר אם הן עומדות בתנאים כמו שליחת ילדים לבית הספר וחיסונם.

בברזיל וסין, תוכניות לארוחות בבתי הספר קונות מחקלאים, לדברי סונדראם. זה מעודד חקלאים קטנים, וגם מחייב אותם לגדל גידולים מזינים יותר, דרישה שגם משפרת את המגוון המוצע בשווקים המקומיים, הוא אומר.

בפקיסטן, לעומת זאת, 58% מהאוכלוסייה עדיין לא מקבלת מספיק מזון, אומר עביד קאיום סולרי, מנהל מכון למדיניות פיתוח קיימות, ארגון מחקר באסלאמבאד. המנהיגים אמנם פתחו בתוכנית Zero Hunger והבטיחו ליותר בתי ספר ארוחות ותוספים לילדים ונשים בהריון, אך "התוכנית לעולם לא תוכל להמריא, משום שמשרד האוצר אף פעם לא הקצה לכך כספים", אומר סולרי.

יותר מדי בכירים פקיסטנים, לדבריו, מאמינים שארצם לא יכולה לסבול מחוסר ביטחון תזונתי משום שהיא מייצאת מזון. במציאות, פקיסטנים רבים עניים מכדי לקנות לעצמם מספיק מזון, וזיהום המים פוגע ביכולתם של אנשים לספוג את יסודות המזון. הניסיון לחסל את הרעב יהיה בוודאי מעוגן ביעדי הפיתוח בר הקיימא, שורה של יעדים ל-2030 שנועדו להמשיך את יעדי המילניום להפחתת העוני עד 2015, שעליהם הסכימו מנהיגי העולם ב-2000.

קאראס ממכון ברוקינגס אומר כי יש צורך בכמה מאמצים משולבים, כמו חיבור בין חקלאים קטנים לרשתות אספקה גדולות, עידוד הסחר הבינלאומי של מזון והרחבת המחקר בחקלאות. סיום הרעב העולמי הוא יעד בר השגה, הוא אומר. "רק אם נעשה דברים בצורה קצת שונה ממה שעשינו עד עכשיו".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ניו יורק טיימס

# data[].attributes.attachment_link.title
איך מחסלים את הרעב העולמי?

# data[].attributes.attachment_link.description
הרבה השתנה באתיופיה מאז שמאות אלפי אנשים מתו ברעב של אמצע שנות ה-80. שיעורי התת־תזונה צנחו ב-25 השנים האחרונות, תמותת הילדים ירדה בשני שלישים ו-90% מהילדים לומדים בבית ספר יסודי. כיום, המדינה ששמה היה בעבר מלה נרדפת לרעב, היא חלק ממאמץ גלובלי לשים קץ לרעב העולמי.

# data[].attributes.headline
שינוי אקלים והשפעות על המדבור - מאמר

# data[].attributes.subject
שינוי אקלים והשפעות על המדבור - מאמר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שׁינויי אקלים

אקלים העולם אינו יציב, אלא משתנה באופן רציף. הטמפרטורות הממוצעות בעולם עלו במאה השנים האחרונות ב-1-3 מעלות בממוצע.

במקביל לעליה בטמפרטורות, אנו עדים גם לשינויים בעונתיות, התקצרות העונות הלחות והתארכות של עונות היובש, לריבוי באירועי קיצון דוגמת בצורות מתמשכות וסופות עוצמתיות, וכן לשינויים בטמפרטורות הקיצון.

שינויי האקלים תורמים לתופעת המדבור וגם מאיצים אותה.

תופעת המידבור

מידבור הוא תהליך בו אזור יבש יחסית הופך להיות צחיח יותר. באזורי ספר המדבר תהליך זה גורם להתפשטות המדבר.

במקומות שונים בעולם מתרחשים תהליכי מדבור, הן בשל שינויים אקלימיים והן בשל מעשי האדם. המדבור פוגע בעיקר באזורי ספר המדבר.

שינויי האקלים בעשורים האחרונים הגדילו את כמות האדמות היצרניות שהופכות לאזור מדברי ובכך שטח המדבר העולמי הכולל נמצא בעליה.

התפשטות מדבר הסהרה כדוגמא

מחקר שהתפרסם בשנת 2018 הציג נתון לפיו מדבר סהרה גדל ב-10 אחוזים מאז שנת 1920. מרבית תהליך ההתרחבות התרחש בחודשי הקיץ.

הסיבות להתרחבות נובעות בחלקן מפעילות האדם שמביא לירידה באיכות הקרקעות והפיכתם לפוריות פחות, וכן כתוצאה מתופעות אקלימיות, בהן התחממות האקלים והגדלת התנודתיות שלו.

השפעת התפשטות המדבר על האדם

לתהליך המידבור המודגם במחקר על הסהרה ובמחקרים נוספים המצביעים על מגמת התפשטות המדבר, יש השלכות מרחיקות לכת. ככל שאוכלוסיית העולם ממשיכה לגדול (אוכלוסיית כדור-הארץ גדלה בקצב של 1.08% בשנה), צמצום שטחי היבשה הפוריים עם גשמים נאותים לתמיכה בגידולים עלול לגרום לתוצאות הרסניות לאדם ולסביבה.

(גרף המתאר את גידול האוכלוסייה עד שנת 2100)

(גרף המתאר את קצב גידול האוכלוסייה עד היום)

תרומת האדם להתפשטות המדבר

האדם תורם להתפשטות המדבר על ידי ניצול יתר של הקרקע והרס משאבי הקרקע (למשל בעקבות רעיית יתר המביאה להרס צמחייה), או שימוש בגידולים חקלאיים לא מתאימים לאקלים ולקרקע הפוגעים באיכות הקרקע. לאחרונה הוכח כי שינויי אקלים הנובעים מאפקט החממה והתחממות כדור הארץ הם אחד מהגורמים המאיצים את תהליך המדבור.

המפה מטה מציגה את רמת הפגיעות של שטחים לא מדבריים, והסיכוי להפיכתם לאזורים מדבריים. המפה מבוססת על סיווג מחדש של מפת האקלים העולמית ומפת האדמה הגלובלית.

# data[].attributes.attachment_link.title
שינויי אקלים תופעת המידבור והשפעתם על האדם - DKI - Desert Knowledge Interface

# data[].attributes.attachment_link.description
אקלים העולם אינו יציב, אלא משתנה באופן רציף. הטמפרטורות הממוצעות בעולם עלו במאה השנים האחרונות ב-1-3 מעלות בממוצע. במקביל לעליה בטמפרטורות, אנו עדים גם לשינויים בעונתיות, התקצרות העונות הלחות והתארכות של עונות היובש, לריבוי באירועי קיצון דוגמת בצורות מתמשכות וסופות עוצמתיות, וכן לשינויים בטמפרטורות הקיצון. שינויי האקלים תורמים לתופעת המדבור וגם מאיצים אותה.

# data[].attributes.headline
מחיר נזקי הזיהום באויר - מאמר

# data[].attributes.subject
מחיר נזקי הזיהום באויר - מאמר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נראה כי לברוח מזיהום אוויר זו משימה בלתי אפשרית. לפי נתוני ארגון הבריאות העולמי, 9 מתוך 10 אנשים בעולם נושמים אוויר שרמת הזיהום בו עוברת את התקן הבינלאומי. על כן הארגון מגדיר את זיהום האוויר כאיום הגדול ביותר על בריאות הציבור. לא בכדי, מכונה מוות כתוצאה מזיהום אוויר "המוות השקט", כאשר ברחבי העולם ניתן לקשור יותר מ-4.2 מיליון מקרי מוות בטרם עת לזיהום אוויר. הוא נחשב לגורם העיקרי למוות בקרב ילדים מתחת לגיל 15, כשהוא הורג 600 אלף מהם בשנה.

בייג'ין, למשל, היא עיר שבה הפכו מסיכות פנים לסינון האוויר למראה שגור - עוד הרבה לפני התפרצות וירוס הקורונה. איכות האוויר בה כל כך נמוכה, שהיא גורמת לכך שבחודשי נובמבר נסגרים בתי ספר והתושבים מסתגרים בבתיהם. החקלאים באזור מביטים על שדותיהם נעדרי השמש, ומבינים את הנזק הכלכלי הכבד שניבט אליהם מן האובך הצהוב. זיהום האוויר מתחבורה, מתעשייה כבדה ומשריפת פחם הובילו את בייג'ינג למסלול זיהום אוויר ידוע מראש, עד כדי מותם של מאות אלפי בני אדם בשנה. בצד השני של העולם, בארה"ב, 108 מיליון אמריקאים שאפו אוויר מזוהם באזורים בהם הם מתגוררים, לפחות 100 ימים בשנת 2018, כשעיקר המזהמים המזיקים נפלטו משריפת דלקים מאובנים דוגמת פחם, בנזין, גז טבעי.

זיהום אוויר נגרם מחלקיקים מוצקים, גזים או נוזליים הנישאים באוויר. המזהמים מגיעים לאטמוספירה כחלק משריפת דלקים מאובנים. חלקיקים אלו נישאים אל האוויר דרך אגזוזי כלי הרכב, ארובות מפעלים, אבק, שריפות, עובש ועוד. במקרים חמורים חלקיקים אלו מגיבים לגז אוזון, שנפלט גם הוא, ויוצרים ערפיח שמקשה עוד יותר על נשימה וראייה, ומחמיר את ההשפעות הבריאותיות המסוכנות של הזיהום. חשיפה קבועה לזיהום אוויר גבוה נקשרת למגוון רחב של נזקים בריאותיים, בהם מחלות של דרכי הנשימה, מחלות לב, שבץ, סוגי סרטן שונים, סוכרת, השמנה, אוסטאופורוזיס, מומים מולדים ומוות בטרם עת.

קשר בין תחלואה לאיכות האוויר

מחקר חדש שבוצע באוניברסיטת סידני ופורסם בפברואר 2020, קושר בין חשיפה לזיהום אוויר לבין דום לב, וטוען כי "אין רמה בטוחה" של חשיפה לזיהום אוויר. החוקרים טוענים כי הסיכון לאירועי דום לב עולה עם חשיפה קצרת טווח לזיהום אוויר, אפילו בריכוזים התואמים את הסטנדרט המותר בחוק. המחקר בחן את ההשפעות של חלקיקי PM2.5 הנישאים בעיקר מכרייה ושריפה של פחם, שריפות ותחבורה, וגילה קשר ישיר בין חשיפה לזיהום אוויר ובין מקרי מוות מדום לב.

לפי צוות החוקרים, המצב הופך רק חמור יותר, מפני שכמות כלי הרכב על הכבישים עולה, בנוסף לאירועי שריפות קיצוניים כמו השריפות באוסטרליה ובאמזונס. בעיר בסידני, למשל, שסובלת בתקופה האחרונה מהעשן הרב שעולה משריפות היער במדינה, זיהום האוויר נמצא ברמה המקבילה לעישון סיגריות בשרשרת לאורך כל תקופת השריפות.

מסקנות החוקרים הן כי עלייה בתרחישי דום לב, בנוסף למחלות נשימתיות וסרטן ריאות, חייבת להיות מחושבת לתוך מערך הסיכונים הבריאותיים, וישנו צורך להקשיח את הסטנדרטים הבינלאומיים של מדידת זיהום אוויר ולעבור מהר ככל הניתן לשימוש באנרגיה נקייה.

דו"ח חדש של ארגון הסביבה גרינפיס העולמי, חושף את עלות זיהום האוויר מדלקים מאובנים; כ-4.5 מיליון מקרים של מוות מוקדם מדי שנה, בערך פי שלוש מתאונות הדרכים. זיהום האוויר מגדיל את שכיחותן של מחלות כרוניות ואקוטיות והוא הסיבה למיליוני ביקור בבתי החולים ומיליארדי ימים של היעדרויות מעבודה מדי שנה, מזיק לכלכלה וכמובן שגם לסביבה.

הנזקים הכלכליים האדירים של הזיהום

בשיתוף עם המרכז לחקר אנרגיה ואוויר נקי (CREA), גרינפיס העריכו לראשונה את העלות הגלובלית של זיהום אוויר מדלקים מאובנים ב-2.9 טריליון דולר בשנה - כ-8 מיליארד דולר מדי יום, שהם 3.3% מהתמ"ג העולמי. עוד מעלה הדו"ח, כי החשיפה לחלקיקים נשימים עדינים מאוד, שמקורם משריפת דלקים, אחראית ל-1.8 מיליארד ימי היעדרויות מהעבודה בשל מחלה כל שנה, וכי העלות הגלובלית של אובדן ימי עבודה וירידה בפיריון נאמדת ב-101 מיליארד דולר בשנה.

העלות הכלכלית של זיהום האוויר הוא פועל יוצא של ריכוז המזהמים, גודל האוכלוסיה ונגישות ועלות הטיפולים הרפואיים. מבחינה זו, סין, ארה"ב והודו נושאות בעלויות הגבוהות ביותר, עם 900, 600 ו-150 מיליארד דולר של נזקים בהתאמה.

זיהום אוויר הוא איום משמעותי לילדים, במיוחד במדינות בעלות הכנסה נמוכה. ההערכה היא כי כ-40 אלף ילדים מתים לפני יום הולדתם החמישי בשל חשיפה לחלקיקים נשימים עדינים מאוד, שמקורם בשריפת גז, נפט ופחם. אותה חשיפה אחראית לכשני מיליון לידות פגים בשנה.

חנקן דו-חמצני (NO2), שהוא תוצר לוואי של שריפת דלקים במכוניות, תחנות כח ומפעלים, קשור לכ-4 מיליון מקרים חדשים של אסתמה בילדים כל שנה, כאשר כ-16 מיליון ילדים בעולם חיים עם אסתמה בשל חשיפה לחנקן דו-חמצני. חשיפה לחלקיקים נשימים עדינים מאוד וכן לאוזון (O3) אחראית לכ-7.7 מיליון ביקורים במיון בשל אסתמה מדי שנה.

"זיהום האוויר שנגרם משריפת פחם גז ונפט גובה מאיתנו מחיר בלתי נתפס. עגומה ככל שתהיה תמונת המצב העולמית והישראלית, היא גם חושפת את ההזדמנויות הטמונות במאבק במשבר האקלים", אומר ד"ר יונתן אייקנבאום, מנהל מחקר ואסטרטגיה גרינפיס ישראל. "המעבר לכלכלה דלת-פחמן, למשק יעיל אנרגטית ומבוסס על חשמל ממקורות אנרגיה מתחדשים ומבוזרים, הוא הכרחי למאבק בהחרפת משבר וגם מהווה הזדמנות פז לשיפור בריאות שלנו ושל ילדינו - הזדמנות לחיים בריאים יותר".

אייקנבאום מוסיף, כי "המעבר האנרגטי שנדרש מהווה גם הזדמנות לחברות הזנק ישראליות המציעות פתרונות אנרגטיים ועשויות לעזור לעולם לנוע בכיוון הנכון. על הממשלה לעודד את התעשייה הזו במקום לתקוע לה מקלות בגלגלים. כי זוהי המציאות העגומה שבה אנחנו חיים. משרד האנרגיה, בהובלת השר יובל שטייניץ, שם את הגז ולא את השמש במרכז.

"מצד אחד, מדיניות חסרת מעוף בתחום האנרגיות המתחדשות וקיפאון מוחלט בתחום של חיסכון באנרגיה; מצד שני, קידום של חיפושי גז בים התיכון ושל פרויקטים להפקת הצורה המלוכלכת ביותר של נפט - פצלי שמן - בנגב. עם מדיניות כזו, לא צריך להתפלא עם בסופו של דבר אנחנו לא רואים שיפור באיכות האוויר שאנחנו נושמים. לא פחות מצער הוא חוסר הרלוונטיות של ממשלת ישראל במאבק במשבר האקלים, אותו מאבק שאנחנו נמצאים באחת החזיתות החמות שלו".

אלפים מתים מהזיהום בישראל

ומה עם איכות האוויר המקומית שלנו בישראל? לפי דו"ח גרינפיס החדש, 1,800-3,600 בני אדם נפטרו רק בשנת 2018 מבעיות בריאותיות שהתעוררו כתוצאה מחשיפה לזיהום אוויר. יותר מספר ההרוגים בתאונות דרכים ובפיגועי טרור גם יחד. הפגיעה הכלכלית במשק הישראלי מוערכת ב-12 מיליארד שקל בשנה בהערכה שמרנית, וב-38 מיליארד שקל בהערכת קיצון. על פי דו"ח יוניצ"ף ל-2017, כמות זיהום האוויר באזורים אורבניים בישראל עמדה על יותר מכפול מהכמות המרבית המותרת על פי ארגון הבריאות העולמי, ובמקום ה-37 מתוך 38 המדינות המפותחות.

מרבית זיהום האוויר בישראל הוא תוצר של סקטור התחבורה, מה שהופך אותו לקטלני יותר; בניגוד לארובות הגבוהות בתחנות הכוח, החלקיקים המזהמים נפלטים מאגזוז הרכב הישר לגובה האף שלנו. ככל שרכבים רבים יותר גודשים את הכבישים, כך הסיכון עולה, כאשר פליטות תחבורתיות בגובה נמוך בתוך ריכוזי אוכלוסייה מגיעות לריאותיהם של מיליוני אנשים בארץ באופן מרוכז ובפרקי זמן ארוכים.

בנוסף, זיהום אוויר תחבורתי הוא פעיל ביותר מבחינה כימית והוא גורם משמעותי ביצירת בעיית האוזון. מחקרים שנעשו בלוס אנג'לס מראים, כי אנשים לא מעשנים, שנחשפו לרמות גבוהות שלו זיהום, סבלו מהפרעות נשימה המופיעות בדרך כלל בקרב אנשים המעשנים סיגריות.

"אם בנוסף לתמותה נספור גם תחלואה, נגיע לסדרי גודל הרבה יותר גבוהים. לא ניתן לתת הערכה מדויקת למספרים האלו - אבל כן ניתן להבין את סדר הגודל", אומר ד"ר רענן רז מבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית והדסה. "יש מדינות שבהן המצב חמור יותר, כגון סין והודו, אבל האם אנחנו רוצים להשוות את עצמנו אליהן? בארה"ב רמות הזיהום ירדו במהלך השנים באופן דרסטי עקב החמרה מתמשכת של סטנדרטים והשקעת כסף מאסיבית בהובלת ה-EPA. הם הראו לכל העולם שהדבר אפשרי. אני חושב שלשם אנחנו רוצים לשאוף. לצערי נושא האוויר הנקי והפליטות מתעשייה, תחבורה וייצור חשמל לא נמצא במקום גבוה בסדר העדיפויות של ממשלת ישראל. התוצאה היא שיש לעיתים צעדים נקודתיים שהם נכונים, כגון יצירת אזורי אוויר נקי במספר ערים בהן חיפה וירושלים, אך אין שיפור משמעותי באיכות האוויר לאורך השנים".

גידול האוכלוסייה הוא מרכיב חשוב בבעיות סביבתיות רבות, וגם בעניין זיהום האוויר. הגידול משפיע על צריכת החשמל ועל הנסועה בכבישים, שני פרמטרים מכריעים בנושא. "המצב בכבישים מחמיר מדי שנה וצפוי להחמיר משמעותית בעתיד אם לא ישתנו פני התחבורה בישראל", אומר ד"ר רז. "זה מדגיש עוד יותר את הצורך הדחוף לטפל בנושא זיהום האוויר וייצור האנרגיה הנקייה בישראל. למען הסר ספק, שריפת גז טבעי, למרות היותה עדיפה על שריפת פחם, איננה אנרגיה נקייה, כפי שלעיתים מנסים לשווק לנו. גם היעדר תחבורה ציבורית בשבת היא גורם מיוחד לארצנו, והוא משפיע על השיקול להחזיק ברכב פרטי".

שאלה של סדרי עדיפויות של הממשלה

מדוע נושא זיהום האוויר לא מטופל בעדיפות עליונה? על כך, אומר רז, "זה נתפס כמשהו שתמיד היה ותמיד יהיה מעין גזירת גורל, אין דרמה ואקשן ואין גבורה. כמו הצפיפות במחלקות הפנימיות. השוואה אקטואלית למשל היא נגיף הקורונה. זה הגיע עד לראש הממשלה ולפגישה מתוקשרת שלו עם ראשי המכון הביולוגי, שבה הורה להקים מפעל לייצור חיסונים. ברור לכולם שזו הצגה תקשורתית. תקציב לפרסום להיערכות לנגיף - רחיצת ידיים וכדומה - הממשלה מאשרת בקלות. אבל מתי בפעם האחרונה השקיע משרד הבריאות כסף בקמפיין הסברה לצמצום זיהום האוויר, שמתים ממנו אלפי אנשים בשנה בישראל? אפילו דבר בסיסי ופשוט, כמו לדאוג שאוטובוסים שמבצעים הסעות למוסדות חינוך לא יעמדו עם מנוע פועל ויחשפו את כל הילדים בהסעות לחלקיקים ולגזים רעילים, לא נעשה. נושאים שנתפסים כדחופים ודרמטיים מקבלים תקציבים ממשלתיים בקלות יתר, בעוד רפואה מונעת, מערכת האשפוז ורפואת הקהילה נדחקים לתחתית סדר העדיפויות ומוחזקים בתת תקצוב כרוני".

כדי להגן על הציבור טוב יותר, נחקק חוק אוויר נקי, שמגדיר ערכי סביבה מירביים של מזהמים שונים באוויר. אך כבר שנים רבות עולה מנתוני תחנות הניטור בארץ, כי מעת לעת יש חריגות מהתקנים של מזהמי אוויר שונים באזורים שונים בארץ ולפרקי זמן שונים. מחקר חדש, שנערך על ידי חוקרים מהמשרד להגנת הסביבה וממשרד הבריאות, גילה כי יותר מ-1.5 מיליון ישראלים באזור תל אביב רבתי וירושלים, חשופים לרמות של תחמוצות חנקן הגבוהות מערכי היעד הקבועים בחוק.

לפי ארגון אדם טבע ודין, הממצאים המחקריים בשילוב לחריגה מערכי הסביבה, מעידים כי מדובר בבעיה לאומית שיש לחתור לפתרונה. התוכנית הלאומית בנושא לפי חוק אוויר נקי הייתה אמורה להתעדכן באוגוסט 2018, אך הדבר לא נעשה.

כעת, טוען הארגון, יש לקדם תוכנית שאפתנית והוליסטית, להקצות לה משאבים ולא להסתפק רק בכלים הטכנולוגיים הקיימים, אלא לקדם ניטור אוויר באמצעים מתקדמים של חישה מרחוק ומערכות זמן אמת שישפרו את איכות ניהול האוויר במצבי קיצון.

להתמודד עם "הרוצח השקט": פחות נסיעות ברכב ויותר אנרגיה מתחדשת

בעוד שעלות התלות בפחם, נפט וגז ממשיכה לפגוע בריאותינו והופכת לאיום גלובלי חמור, חלופות מצילות חיים נהפכים לנגישות יותר; מעבר לאנרגיה מתחדשת חשוב גם עבור האקלים וגם עבור בריאות הציבור.

אנרגיה מתחדשת ומערכי הסעת המונים מונעים באנרגיה נקייה לא רק מפחיתים את זיהום האוויר, אך גם קריטיים כדי להגביל את הטמפרטורה הגלובלית מתחת לעלייה של מעלה וחצי לעומת העידן הטרום תעשייתי (כפי שנקבע בהסכם פריז). "אנחנו חיים בארץ שטופת שמש, אבל מנצלים אותה מעט מאוד להפקת אנרגיה. כל מומחה מחו"ל שמגיע הנה לא מבין את זה", אומר ד"ר רז.

"איך אין כאן תאים סולריים על כל הגגות ואתם עדיין שורפים פחם להפקת חשמל ולעיתים אפילו מזוט בתעשייה? התוכניות הממשלתיות הנוכחיות אינן שאפתניות בהקשר הזה, ומשק האנרגיה העתידי של ישראל מבוסס בעיקר על גז".

גרינפיס מוסיפים כי פתרונות למשבר זיהום האוויר הוכחו כמחזירי השקעה מובהקים. לפי מחקר שפורסם לאחרונה על ידי הסוכנות להגנת הסביבה של ארה"ב, כל דולר שהושקע במסגרת חוק אוויר נקי (Clean Air Act) החזיר לפחות 30 דולר בחזרה. באופן דומה, יום בשבוע ללא רכב בבוגוטה, בירת קולומביה, הניב החזר על ההשקעה שנע בין 3.20 ל-4.30 דולר על כל דולר שהושקע, כאשר הרווח מהשקעה בהפחתת זיהום אוויר מובהק במדינות בעלות הכנסה גבוה והכנסה נמוכה כאחת.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
נזקי זיהום האוויר בעולם עולים לנו מיליארדים מדי יום

# data[].attributes.attachment_link.description
נראה כי לברוח מזיהום אוויר זו משימה בלתי אפשרית. לפי נתוני ארגון הבריאות העולמי, 9 מתוך 10 אנשים בעולם נושמים אוויר שרמת הזיהום בו עוברת את התקן הבינלאומי. על כן הארגון מגדיר את זיהום האוויר כאיום הגדול ביותר על בריאות הציבור.

# data[].attributes.headline
התחזית: חום קיצוני לבני האדם

# data[].attributes.subject
התחזית: חום קיצוני לבני האדם

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מחקר אמריקאי מזהיר מפני התגברות אירועי עומס חום קיצוני מעבר לסף הסיבולת האנושית באזורים כמו המפרץ הפרסי

כשמדברים על שינויי האקלים, ההשלכות המרכזיות שעולות לדיון הן לרוב עליית פני הים עקב התחממות האוקיינוסים והפשרת קרחונים, עלייה בחומציות האוקיינוסים, ותנאי מזג אוויר קיצוניים יותר אשר יביאו ליותר בצורות מצד אחד ויותר סופות ושטפונות מצד שני.

שאלה מעניינת ובסיסית לא פחות, היא אם יהיו מקומות שבהם יהיה חם מדי כדי לאפשר חיים של בני אדם? כדי לענות על שאלה זו, צריך להבין מה סף הטמפרטורה שאנחנו מסוגלים להתקיים בו. בני אדם הם י צורים בעלי "דם חם". כלומר, אנו מווסתים את טמפרטורת הגוף שלנו ושומרים עליה בטווח יחסית קטן. אם טמפרטורת הגוף עולה מעל 40 מעלות צלזיוס, עלולה להיות לכך השפעה שלילית על הבריאות שלנו. אם בשגרה טמפרטורת הגוף שלנו היא באזור ה-37 מעלות, כיצד אנחנו יכולים לשרוד בתנאים שבהם הטמפרטורה בחוץ היא מעל 40 מעלות, תנאים שאינם נדירים במיוחד בקיץ הישראלי?

המנגנון המרכזי המקרר את הגוף כאשר טמפרטורת הסביבה גבוהה מחום גופנו הוא הזיעה שאנחנו מפרישים. כאשר הלחות באוויר נמוכה, הזיעה מתאדה ואיתה משתחררת מהגוף אנרגיית חום, מה שמוביל לקירור הגוף. אם האוויר רווי במים, כלומר הלחות היחסית היא 100 אחוז), הזיעה לא יכולה להתאדות ומנגנון הקירור לא עובד בצורה יעילה. לכן, הסף העליון שבו בני אדם יכולים לשרוד תלוי גם בטמפרטורה וגם בלחות היחסית.

דרך אחת לכמת את הטמפרטורה בצורה שתכיל גם את האפקט של הלחות היחסית והאידוי הוא מדד שנקרא "טמפרטורת גולה לחה" ( wet-bulb temperature). טמפרטורה זו נמדדת באמצעות מדחום עטוף בפתיל שקצהו התחתון טבול במים. סף הסיבולת המקסימלי של בני אדם לטמפרטורת הגולה הלחה הוא כ-35 מעלות. גם בטמפרטורות נמוכות מסף זה, אנשים רבים יכולים לסבול מנזק משמעותי. לדוגמה, בגלי החום הקטלניים של 2003 במערב אירופה ו-2010 ברוסיה, טמפרטורת הגולה הלחה הייתה כ-28 מעלות.

השוואה בין טמפרטורת גולה לחה (מימין) ליבשה | צילום: YONGYUT.TT, Shutterstock

התחזית: יותר אירועים קיצוניים

עד כה בספרות, לא דווח על מקרים שבהם טמפרטורת הגולה הלחה עלתה על 35 מעלות, אך לפי תחזיות האקלים של הפאנל הבין-ממשלתי לחקר שינויי האקלים (IPCC), ללא צמצום משמעותי בפליטות גזי החממה, טמפרטורת הגולה הלחה יכולה לעבור את סף ה-35 מעלות באופן תדיר בדרום אסיה ובמזרח התיכון בסביבות שנת 2075.

כדי להבין טוב יותר עד כמה עומסי חום קיצוניים נפוצים כיום, חוקרים מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה ומאוניברסיטת קולומביה בניו יורק סקרו מדידות מתחנות מזג אוויר ברחבי העולם וסיכמו את הממצאים במחקר שפורסם בכתב העת Science Advances. החוקרים מצאו אירועים נקודתיים שבהם טמפרטורת הגולה הלחה עלתה על 35 מעלות באזורים מסוימים, ואירועים רבים יותר בהם הטמפרטורה עלתה על 33 מעלות, התנאים הקיצוניים שררו לפרקי זמן קצרים יחסית, כשעה עד שעתיים וזו אחת הסיבות שהיה קשה לזהותם עד כה. המקומות העיקריים שבהם נמדדו תנאים כאלה היו קרוב לחוף הים, בדרום אסיה, במזרח התיכון (בעיקר במפרץ הפרסי) ובחוף הדרום מזרחי של ארצות הברית.

בחינה של השינוי בתדירות של אירועים קיצוניים אלו לאורך השנים העלתה כי תדירותם הוכפלה, ואף יותר מכך, בארבעים השנים האחרונות. לבסוף, החוקרים בנו מודל המקשר את התחזיות של התחממות הגלובלית הממוצעת לבין השכיחות של אירועים קיצוניים כאלה. המודל מצביע כי במקומות מסויימים, בעיקר במפרץ הפרסי ובים סוף, התחממות של 1.3 מעלות בטמפרטורה הגלובלית ביחס לטמפרטורה לפני המהפכה התעשייתית (עד כה ההתחממות העולמית הייתה של כמעלה) עשויה לגרום לאירועים קיצוניים שכאלו בתדירות יותר מפעם ב-30 שנים. מהתמונה העולה מהמחקר סביר להניח כי בלי פעולה של ממש לעצירת ההתחממות הגלובלית, את מדינות המפרץ הפרסי עתידים לפקוד עומסי חום קיצוניים ביותר, שיקשו על החיים בהן.

# data[].attributes.attachment_link.title
מתי חם זה חם מדי?

# data[].attributes.attachment_link.description
מחקר אמריקאי מזהיר מפני התגברות אירועי עומס חום קיצוני מעבר לסף הסיבולת האנושית באזורים כמו המפרץ הפרסי כשמדברים על שינויי האקלים, ההשלכות המרכזיות שעולות לדיון הן לרוב עליית פני הים עקב התחממות האוקיינוסים והפשרת קרחונים, עלייה בחומציות האוקיינוסים, ותנאי מזג אוויר קיצוניים יותר אשר יביאו ליותר בצורות מצד אחד ויותר סופות ושטפונות מצד שני.

# data[].attributes.headline
ביוגז אנרגיה מתחדשת - סרטון

# data[].attributes.subject
ביוגז אנרגיה מתחדשת - סרטון

# data[].attributes.attachment_link.title
הום ביוגז 2.0-כתבה בכאן 11

# data[].attributes.headline
רעב באפריקה - מאמר

# data[].attributes.subject
רעב באפריקה - מאמר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ניז'ר, אחת ממדינות ה"סאחל" באפריקה, היא בעלת שטח עצום (1.267 מיליון קילומטרים רבועים) ואוכלוסייה קטנה יחסית לגודלה

נשים וילדיהן במרכז סיוע בעיירה מרדי. כ-2.5 מיליון בני אדם בניז'ר סובלים מרעב ומתת-תזונה, בהם כ-800 אלף ילדים | צילום: אי.פי

שפוקד את יבשת אפריקה בשנים האחרונות, שבו מתרחבים שולי המדבר. למדינה כמו ניז'ר, שפחות מארבעה אחוזים מאדמתה ניתנים לעיבוד חקלאי, תוצאותיו של התהליך הזה הרסניות. לכך יש להוסיף שורה של אסונות אקולוגיים אחרים, בהם בצורות מתמשכות. הסיבות לתופעות האלה נעוצות הן בגורמים פנים־אפריקאיים, בהם כריתה מאסיבית של יערות, והן בשינויים אקלימיים גלובליים.

מלבד השינויים האקולוגיים והאקלימיים, הסיבות להתפתחות מצב של רעב נעוצות גם בפעולות אנושיות. במקרה של ניז'ר, שורשי "החטא הקדמון" הם בעצם קביעת הגבולות הקולוניאליים. גבולותיה של המדינה נקבעו על פי האינטרסים של צרפת, המעצמה הקולוניאלית ששלטה באזור מאז סוף המאה ה־19. צרפת יצרה ישות שהיתה חסרת סיכויים מלכתחילה - לא זו בלבד שהיא מדברית ברובה, אלא שהיא גם נמנית עם המקומות החמים והצחיחים ביותר בעולם. ובנוסף לכל הצרות, למדינה אין מוצא לים. אין פלא אפוא שניז'ר ממוקמת כיום באחד המקומות הראשונים ברשימת המדינות העניות ביותר בעולם.

המצב הזה לא השתפר, ובמהלך ארבעת העשורים וחצי לאחר שקיבלה עצמאות הוא אף הידרדר. הגבולות שירשה המדינה העצמאית מחלוקתה הקולוניאלית של אפריקה היו בעייתיים לא רק מהבחינה הגיאוגרפית אלא גם מהבחינה האנושית. מבחינה דתית המדינה אמנם הומוגנית למדי - יותר משמונים אחוזים מתושביה הם מוסלמים - אולם הם מפוצלים לקבוצות אתניות רבות, בהן הטוארג למשל, אשר נאבקו בדומיננטיות הפוליטית והכלכלית של קבוצת ההאוסה. המאבק הוביל לחוסר יציבות כרוני באזור הצפון.

עריצות ודמוקרטיזציה
מאבקים מסוג זה, שנעו ממרד מקומי ועד מלחמות אזרחים (ואפילו עד רצח עם, במקרה של רואנדה), היו נפוצים בכל רחבי אפריקה הפוסט־קולוניאלית, והיו להם השלכות מתמשכות: בגינם לא פותחו אזורים רבים, לא נבנו מאגרי מזון ולא פותחו תשתיות תחבורה, מעשים שהיה בהם כדי למנוע סכנת רעב עתידית. במקרים אחדים, כמו בצפון אתיופיה או בדרום סודאן, המשטר המקומי הרעיב בכוונה את תושבי האזורים שבהם חיו מתנגדיו, כדי להחלישם.

למרות כל מה שצוין לעיל, התמונה אינה פסימית לחלוטין. בשנת 1999 חל מעבר לשלטון אזרחי ורב־מפלגתי בניז'ר. תהליך דומה התרחש במדינות רבות באפריקה שמדרום לסהרה בשנות התשעים של המאה העשרים ובתחילת המאה שלנו. התהליך בניז'ר, שהוביל לדמוקרטיזציה של המערכת הפוליטית, נבע מכמה גורמים. אחד החשובים שבהם היה הקריאה שנשמעה מכיוון השכבות העממיות, שקראו לשינוי כללי של המצב - מבחינה פוליטית, כלכלית וחברתית.

יותר מאלף נשים וילדים בתור לחלוקת מזון בכפר יאמה באוגוסט. כבר לפני כשנה התריעו ארגוני מתנדבים שונים שפעלו בניז'ר כי יש סכנה שיתפתח רעב באיזור | צילום: רויטרס

בביקוש העולמי לאורניום או במחירו הובילו את ניז'ר במהירות להתמוטטות כלכלית (זאת מלבד "השם הרע" שיצא לאורניום הניז'רי, אשר לפי כמה פרסומים נמכר לאיראן). מלבד זאת, מאז עצמאותה ידעה ניז'ר שורה של משטרים עריצים ודכאניים, אשר במקום לדאוג לרווחת ההמונים דאגו לאנשי שלומם. גורמים אלה ורבים אחרים יצרו מדינה המבוססת על יסודות שבריריים ורעועים, מדינה שרוב תושביה עניים מרודים, ולעתים אף מרחפת מעליהם סכנת רעב.

קריאה זו תאמה את מדיניותם של ארגוני סיוע בינלאומיים כמו האו"ם,
קרן המטבע הבינלאומית, הבנק העולמי ואחרים, שטענו כי בלא רפורמות גדולות - בהן דמוקרטיזציה, ביזור סמכויות, שקיפות וכדומה - ימשיך מצבן של רוב מדינות אפריקה להידרדר. טענות אלה אמנם נשמעו הגיוניות ביותר, אולם פעמים רבות הן חיפו על אדישותו של המערב, שמאז סוף עידן המלחמה הקרה הפסיק לראות באפריקה נכס חשוב וקיצץ את משאבי הסיוע במידה ניכרת.
גם ארגוני סיוע חוץ־ממשלתיים, בינלאומיים ומקומיים, ציינו פעמים רבות כי הסיוע הכלכלי יהיה יעיל יותר אם יופנה לנזקקים באמת - למשל דרך מיזמים מקומיים לפיתוח ענפי חקלאות - ולא לממשלות מסואבות ומושחתות. זהו אחד המסרים שהושמעו גם במהלך קונצרט ה־Live Eight בתחילת יולי, שהסב את תשומת הלב העולמית לצורך בשמיטת חובות למדינות אפריקה ולסיוע ממוקד יותר לצורכי פיתוח.
טענות אלה, שמשמיעים גורמים שמצטיירים כנטולי פניות, הן לכאורה הגיוניות יותר מטענותיהם של הארגונים הבינלאומיים, אולם במשבר שמתפתח היום בניז'ר, וסביר להניח שגם במקומות אחרים שמתפתחים בהם כעת משברים דומים, יש בהשמעת טענות מסוג זה משום סכנה. זאת מכיוון שהטענות אמנם ממקדות את תשומת הלב הציבורית בצורך בפיתוח, אך מסיטות אותה מהצורך בטיפול המיידי במשבר.
כבר לפני כשנה התריעו ארגוני מתנדבים שונים שפעלו בניז'ר כי יש סכנה שיתפתח רעב באזור. הסכום שביקשו אז היה כדולר ליום לאדם. סיוע זה לא התקבל, וכיום הסכום הנדרש להצלת ילדים הנמצאים במצב של תת־תזונה הוא גבוה במידה ניכרת. יתרה מכך, רבים מהילדים האלה כבר אי אפשר
להציל.
כדי לשבור את מעגל האימה של תמונות הילדים הרעבים באפריקה צריכות המדינות המפותחות לפעול כדי למנוע מצבים אלה מלכתחילה במקום להגיב מתוך תחושה רגעית של שליחות ודחיפות בעת שבעבור רבים זה כבר מאוחר מדי. רק שילוב של תוכניות שיקום לטווח ארוך של מערכות כלכליות ופוליטיות באפריקה עם סיוע במקרי מצוקה נקודתיים יאפשר להקטין במידה ניכרת את מעגלי הסבל והרעב בעתיד הקרוב והרחוק.

# data[].attributes.attachment_link.title
רעב באפריקה: דולר ליום - ניז'ר - מסע אחר

# data[].attributes.attachment_link.description
ניז'ר, אחת ממדינות ה"סאחל" באפריקה, היא בעלת שטח עצום (1.267 מיליון קילומטרים רבועים) ואוכלוסייה קטנה יחסית לגודלה נשים וילדיהן במרכז סיוע בעיירה מרדי. כ-2.5 מיליון בני אדם בניז'ר סובלים מרעב ומתת-תזונה, בהם כ-800 אלף ילדים | צילום: אי.פי שפוקד את יבשת אפריקה בשנים האחרונות, שבו מתרחבים שולי המדבר.

# data[].attributes.headline
התפשטות המדבר בעולם ובישראל בעתיד - מאמר

# data[].attributes.subject
התפשטות המדבר בעולם ובישראל בעתיד - מאמר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בשנה החולפת, לראשונה בחייו, עבאס גאנדי שקל להפסיק לעסוק . "זו הייתה שנה איומה", הוא אמר לאחרונה לאנשי IRIN - ארגון שמסייע במצבי משבר בעיקר בעולם השלישי. "במקום לקבל לפחות 200 שקים של יבול, קיבלתי השנה רק 30-25 שקים". גאנדי, בן 68 ואב ל-13, חי בכפר קטן במדינת סוקוטו בצפון , סמוך למדבר הסהרה. כמות המשקעים השנתית הממוצעת באזור עומדת על פחות מ-600 מילימטרים, לעומת יותר מ-3,500 מילימטרים לאורך החוף הדרומי של המדינה, הסמוך לקו המשווה.

11 מדינות בצפון, כולל סוקוטו, נמצאות בשנים האחרונות בסכנה הולכת ומחמירה של - תהליך שגורם למערכות אקולוגיות להתייבש ולאבד את יכולתן להניב יבולים ומאיים על מטה לחמם של מיליונים. חוקרים אף רואים בו את אחד הגורמים המרכזיים לאי היציבות של אפריקה בשני העשורים האחרונים - זו שמייצרת סכסוכים אלימים ודוחקת מיליונים לשים את נפשם בכפם ולהצטרף לגל ההגירה העצום לאירופה.

בניגריה, המדינה המאוכלסת באפריקה, המצב חמור במיוחד. האזורים שסובלים מתהליך המדבור מהווים כ-35% משטחה הכולל של המדינה, ולצד תפקיד המפתח שיש להם באספקת יבולים כמו שעועית, פולי סויה, דוחן, דורה, עגבניות, מלונים, פלפלים ובצל, הם מפרנסים כ-40 מיליון בני אדם.

בעוד שבעבר סברו חוקרים כי תהליך המדבור נובע בעיקר מפעילות אנושית ברמת השטח, דוגמת השקיה לא אחראית, בנייה מוגזמת וגידול כמויות מופרזות של בעלי חיים - בשנים האחרונות מתגבשת הסכמה כי הסיבה העיקרית לתהליך היא ההתחממות הגלובלית. כך למשל, לפני כ-12 שנים, כשהמשרד לאיכות הסביבה בספרד פרסם דוח חמור ובו הזהיר שהאקלים המדברי של הסהרה צפוי לדלג מעל הים התיכון ולהפוך לא פחות משליש משטח המדינה לצחיח, תוארה ההתחממות הגלובלית רק כאחת מהסיבות לתהליך.

באותם ימים, ב-2005, חשבו הספרדים ש התחממות כדור הארץ ובניית תשתיות השקיה גדולות הן פשוט עוד שני גורמים משלימים לסיבות האמיתיות לתהליך המדבור: עדרי בקר שמחסלים שטחי מרעה ענקיים ותעשיית תיירות שמביאה לבנייה מאסיבית. ספרד הקצתה סכום של 50 מיליון אירו כדי להילחם במדבור שלה, אולם בשנים שחלפו מאז התברר כי המאמצים הספרדיים לא הצליחו למנוע את ההתייבשות.

באוקטובר בשנה שעברה פורסם מחקר שבו נקבע שאם לא יחול שינוי דרמטי בקצב פליטת גזי החממה ובהתחממות האקלים שנובעת ממנו, יהפוך כל דרום ספרד למדבר עד סוף המאה הנוכחית. הפעם המדענים כבר לא האשימו גורמים אחרים בתהליך. ההתחממות הגלובלית תוארה כסיבה המרכזית לתרחיש שצפוי להשפיע על מיליוני בני אדם.

בעיית המדבור כמובן שאינה ייחודית לספרד ולניגריה. בחצי הצפוני של כדור הארץ, האקלים במדינות שנמצאות בקו הרוחב של ספרד ומתחתיו - בהן כמובן גם ישראל - הולך ומשתנה בעשרות השנים האחרונות. יורד בהן פחות גשם, האוויר בהן יותר חם ויבש, ופני השטח - ועמו חייהם של האנשים - משתנים בהתאם, ולא לטובה. כיצד זה קורה ומדוע? מחקר שפרסמו לאחרונה פרופ' יוחאי כספי וד"ר טליה תמרין-ברודסקי מהמחלקה למדעי כדור הארץ וכוכבי הלכת במכון ויצמן, מתאר לראשונה את המכניזם.

"הממצאים שלנו עולים בקנה אחד עם התחזיות שמדברות על התרחבות צפונה של רצועת המדבריות", אומר כספי שכיום נמצא בשנת שבתון בחו"ל. "שינוי של אפילו מעלת רוחב אחת אומנם לא נשמע דרסטי, אך עשויה להיות לו השפעה אזורית רבה, וכבר היום רואים שאזורים שהיו יבשים קודם נהיים יבשים עוד יותר. במונחים מקומיים זה אומר שהאקלים של מצפה רמון יעלה לבאר שבע, האקלים של באר שבע ישרור בתל-אביב, והאקלים של תל-אביב יגיע לקריית שמונה".

"ישראל נמצאת בקו המעבר בין המדבריות לבין האזורים הממוזגים", מסבירה תמרין-ברודסקי. "הזרימה הכי בסיסית באטמוספירה היא כשהאוויר החם שבקו המשווה עולה, נע לכיוון הקטבים ואז יורד פחות או יותר בקו הרוחב 30 - שזה בערך איפה שאנחנו. כשהאוויר יורד, הוא יבש והוא יוצר מדבריות, וזו הסיבה שיש בכל העולם פחות או יותר רצועות של מדבריות בקו הרוחב הזה. המודלים שלנו מראים לנו שהתא הזה מתרחב בכמעלה, במקביל לתנועה של הסופות צפונה יותר".

"כל אזור יגיב אחרת לגמרי"

איך מתרחשת התרחבות הרצועה המדברית? במחקרם, מצאו פרופ' כספי וד"ר תמרין-ברודסקי כי שורש התופעה טמון בהתחממות הגלובלית שגורמת למסלולי הסערות, שמקיפים את כדור הארץ, לנוע צפונה ודרומה, לכיוון הקטבים. מכיוון שמסלולי הסערה משפיעים על התפלגות הטמפרטורה, המשקעים והרוח באזורים החוץ-טרופיים - כלומר אלו שמעבר לקו הרוחב 30 - תזוזה שלהם לצפון או לדרום צפויה להביא לשינוי משמעותי ביותר בכל הפרמטרים הללו באותם אזורים.

הסערות שבאזורים החוץ-טרופיים נעות בדרך כלל ממערב למזרח, עם נטייה לכיוון הקוטב הקרוב: צפונה בחצי הכדור הצפוני ודרומה בחצי הכדור הדרומי. הסופות נעות לכיוון מזרח בגלל זרם הסילון, כאשר תנועת הרוחות באטמוספירה נובעת מהפרשי טמפרטורות בין אזורים שונים.

את הנטייה לכיוון הקוטב ניסו חוקרים להסביר בעבר, אך לא נמצאה הסכמה גורפת לגבי סיבותיה. במחקר קודם של כספי ותמרין-ברודסקי הם הציעו הסבר לנטייה ופיתחו מודל שמנפה גורמים רבים ובורר את הרלוונטיים ביותר לתנועת הסופה. במחקר האחרון שלהם בחנו השניים כיצד עשויה המגמה של ההתחממות הגלובלית להשפיע על מסלולי התנועה של סופות בחצי הכדור הצפוני ועל נטייתן לטפס לכיוון הקוטב הצפוני.

הם עשו זאת תוך שילוב המודל שפיתחו לצורך המחקר הקודם, עם תחזיות האקלים של הפאנל הבין-ממשלתי לחקר שינויי האקלים. שילוב הנתונים מהתחזיות על התחממות כדור הארץ (עלייה של עד 4 מעלות צלזיוס עד סוף המאה ה-21) עם המודלים של מסלולי הסופות החוץ-טרופיות, העלה שעם עליית הטמפרטורה צפויים מסלולי הסופות לעלות צפונה עוד יותר בחצי הכדור שלנו. עד כמה יותר צפונה? כשתי מעלות רוחב על-פי התרחישים המחמירים יותר של הפאנל הבין-ממשלתי.

אם בדרך כלל חוקרים מרוצים כשהתוכנות שלהם פולטות מידע שמאשש את השערת המחקר שלהם, הרי שבמקרה הנוכחי, התחושות של השניים היו שונות נוכח האסון הצפוי לנו. אסון אקלימי שמשמעותו שמדינה כמו ישראל, שממוקמת בין קו הרוחב ה-29 לבין קו הרוחב ה-33 מצפון לקו המשווה, ושחלק ניכר ממנה צחיח גם כך, תהפוך למדברית מאי פעם. ותל-אביב, למשל, עיר חוף מוריקה, תיצבע בחום-צהוב.

"באופן כללי, סופות נעות בממוצע לכיוון הקטבים", מסבירה תמרין-ברודסקי. "כשסופה מתפתחת, תנאי הכרחי לגדילה שלה הוא שברום שלה - נניח בגובה של 10-5 ק"מ - יש זרימה צפונה בחצי הכדור הצפוני וזרימה דרומה בחצי הכדור הדרומי, וזה מה שדוחף אותה לכיוון הקטבים. אבל זה חצי מהסיפור. החצי השני קשור לשחרור של חום כמוס".
- מה זה אומר?
"בחצי הכדור הצפוני ציקלון מסתובב נגד כיוון השעון, ואז הוא מסיע אוויר ממזרח לו שהוא חם ולח. האוויר הזה נע צפונה, אבל גם כלפי מעלה כי הוא חם יותר, ואז הוא לוקח את הלחות איתו כלפי מעלה, ובפינה הצפון-מזרחית של הציקלון התופעה הזאת הכי חזקה. כשהאוויר הזה, שיש בו הרבה אדי מים, מתקרר למעלה והופך לטיפות מים - משתחרר חום, וזה מה שמושך את הסופה לכיוון צפון-מזרח. שני המנגנונים האלה צפויים להתחזק עם ההתחממות הגלובלית משום שבעולם חם הרוחות ברום חזקות יותר וגם יש יותר לחות. לכן, גם המשיכה של הסופות לכיוון הקטבים תתחזק".

בנוסף לכך, אומרת תמרין-ברודסקי, "הסופות עצמן מטיילות למרחקים יותר גדולים עד שהן מגיעות לשיא העוצמה שלהן, כך שגם המשקעים המשמעותיים שלהן יורדים צפונה יותר". המשמעות, לדבריה, היא שבאזורים צפוניים יותר יירדו יותר גשמים. "זה יקרה לא רק בגלל שהסופה תזוז אלא גם בגלל שכל סופה תוריד יותר גשם. בגלל שהאטמוספירה חמה יותר, היא תכיל יותר אדי מים, ולכן יהיה יותר עיבוי של הטיפות ויותר גשם.

"אין כאן עניין של מחסור במים אלא של פיזור שונה של המים. כל אזור יגיב אחרת לגמרי. אנחנו באזור מאוד מעניין", היא מחייכת.

גם ממצרים יהגרו לאירופה?

פרופ' דני רבינוביץ' מהחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל-אביב, שחוקר את ההקשרים החברתיים והכלכליים של משבר האקלים, סבור כי לשינויים אקלימיים שכאלה יש פוטנציאל נפיץ באזור פגיע כשלנו. "כשאנחנו מדברים על תהליכים של מדבור ושל פגיעה ביכולת ייצור המזון ובמשק המים, אז באזורים שלנו לא צריך להסביר הרבה כדי להבין את רמת הפגיעות", הוא אומר. "חוסר היציבות עלול להיווצר בעיקר משני דברים: לא רק שהמדינות העניות יוכלו לייצר פחות מזון, אלא שהן גם הרבה יותר רגישות למחירי המזון העולמיים, ובעיקר למחירי הסחורות הבסיסיות שעשויים לעלות בגלל הקושי לגדל גידולים במקומות אחרים בעולם.

"אם מסתכלים על מדינות כמו מצרים או ירדן - ובכלל מדינות באזור שאין בהן הרבה נפט - רואים שעלייה של 10% או 20% במחירי הגרעינים, כמו חיטה, אורז או סויה, יכולה להנחית על המשטרים שלהן מכת מוות, כי הם פשוט לא יוכלו להאכיל את האזרחים שלהן. תרחיש כזה לא רק יפיל מפלגה או שליט אלא פשוט יהפוך את המדינה לגוף לא מתפקד וכאוטי בסגנון מדינות כמו סומליה או אפגניסטן.

"מצרים, למשל, זו מדינה שמצליחה להאכיל 80 מיליון בני אדם בעיקר באמצעות זה שמוצרי המזון הבסיסיים כמו דגנים ואורז ושמן ועוד כמה דברים מסובסדים בעשרות אחוזים. אבל יש גבול ליכולת הסבסוד, ואם היכולת הזו תיפגע בגלל עליית מחירי המזון, שנובעת משינוי האקלים שמביא לירידה ביכולת הייצור, אז גם יציבות המדינה נפגעת".

סוג נוסף של סכנה שעליה מצביע רבינוביץ' היא זו של היווצרות תופעות רחבות של פליטים סביבתיים. "פליטות סביבתית זה משהו שאנחנו רואים כבר בסודן ובסומליה למשל", הוא אומר. "שינוי האקלים ב-30 או 40 השנים האחרונות גרם להתרוקנות של חבלי ארץ שלמים משום שאנשים כבר לא יכלו לגדל בהם בקר או דגנים. מה שאתה מקבל זה תנועה של אנשים. בהתחלה בתוך גבולות המדינה ולאחר מכן גם מחוץ לגבולות שלה. אנחנו צופים שתופעות כאלו יתגברו".
- גם בעתות שלום?
"פליטים לא צריכים להיעקר מבתיהם בגלל מלחמה. ברגע שהם איבדו את הטריטוריה המקורית שלהם ואת הזכויות שלהם ואת כל היכולות הכלכליות שלהם, הם הופכים לגורם עמוק וכבד של אי יציבות. אנשים שאיבדו את הכול ואין להם מה להפסיד יכולים לעבור מהר תהליך פוליטיזציה קיצוני. תחשוב למשל על זה שרק בגלל עלייה קלה של מפלס הים התיכון יש צפי לסדר גודל של בין מיליון וחצי לשלושה מיליון בני אדם שחיים כיום באזור הדלתא של מצרים ושיאלצו להיעקר מבתיהם בעשרות השנים הקרובות. האנשים הללו יכולים לעבור למקומות אחרים במצרים או שהם יחליטו לחצות את הים התיכון באמצעות סירות רעועות כפי שראינו במקרים של פליטים מסוריה וממקומות אחרים בשנים האחרונות".

ישראל, למזלנו הרב, ככל הנראה ערוכה הרבה יותר טוב משכנותיה להתמודדות עם שינוי האקלים. "ישראל יוצאת דופן באזור שבו היא נמצאת, בגלל הטכנולוגיות שאנחנו מפתחים", אומרת תמרין-ברודסקי ומצביעה על כך ש"למרות התפשטות המדבריות צפונה בכל הכדור הצפוני, בישראל יש תהליך הפוך שממש רואים אותו בצילומי לוויין: אצלנו המדבר מצטמצם. בגלל ההתפלה של המים אנחנו מצליחים לגרום לשטחים שלא היו אמורים להיות שטחים חקלאיים, להיות כאלה. עם זאת, השפעות ההתחממות הגלובלית בהחלט יורגשו כאן מבחינת הטמפרטורה והתפלגות המשקעים, כך שחשוב להיות מודעים למצב ואז להיערך אליו טוב יותר".

"ישראל גם יותר קטנה בשטח, גם יותר טכנולוגית וגם יש לה יכולת משילות גבוהה", מסכים פרופ' רבינוביץ'. "אנחנו כנראה נצליח לצלוח את שינוי האקלים ולהתמודד עם האתגרים של גידול המזון והקשיים במשק המים, אבל העובדה שאנחנו מוקפים במדינות שיכולות מהר מאוד לאבד את היציבות שלהן צריכה להדאיג אותנו".

1.3 מיליארד איש פגיעים

תמונת מצב גיאו-פוליטית רחבה אף יותר מספק פרופ' פדרו ברלינר ממכון בלאושטיין לחקר המדבר באוניברסיטת בן גוריון, המייצג את ישראל מול ועדת האו"ם למלחמה במדבור ונחשב למומחה המקומי הבכיר בתחום. לדבריו, ההערכה הרווחת כיום היא שכשליש מהאזור היבשתי של כדור הארץ מושפע מתהליכי מדבור.

אלו משפיעים ישירות על לפחות 200 מיליון בני אדם בעוד שכ-1.3 מיליארד בני אדם חיים באזורים שהחלקאות בהם נמצאת בתהליך של הידרדרות. על-פי נתוני האו"ם, בשני העשורים האחרונים חלה ירידה בפוריותם ובתנובתם של 20% מהשטחים החקלאיים ברחבי כדור הארץ. שינוי האקלים, נכתב בדוח האחרון של הוועדה, מביא לירידה במגוון של הצמחייה ושל בעלי חיים שחיו עמה בסימביוטיות באזורים נרחבים. אלו, ישפיעו לרעה על יכולתם של בני אדם לחיות ולגדל גידולים חקלאיים באזורים שבעבר היו מיושבים.

גם ברלינר סבור כי יחסית למקומות אחרים בעולם, ישראל במצב סביר. "יש לנו גם התפתחות טכנולוגית, וגם את ההון הדרוש כדי להטמיע את הטכניקות בשטח", הוא אומר. "הודות למפעלי ההתפלה שלנו המצב פה לא רע, אבל צריך לזכור שבסופו של דבר, המרנו את בעיית המים בבעיה של אנרגיה, משום שכדי להתפיל מים, אנחנו משתמשים בחשמל. אם אנחנו יכולים לשלם עבור האנרגיה הזאת אז הכול בסדר, אבל זה לא נכון לגבי רוב המדינות והמצב שלהן רק יחמיר".

תמרין-ברודסקי אומרת ששינויי האקלים, שהמחקר האחרון מתאר, יתממשו בצורה מלאה בין 2080 לבין סוף המאה הנוכחית. "באזור שלנו הטמפרטורות יעלו ב-3 או 4 מעלות, שזה המון. מחקרים שהתרכזו באזור שלנו מצאו שבכל אגן הים התיכון יהיו הרבה פחות גשמים בניגוד למה שיקרה למשל בצפון אירופה.

"קולגה שלי מאוניברסיטת רדינג (תמרין-ברודסקי היא כיום פוסט דוקטורנטית באוניברסיטה) בדק אם זה יקרה בגלל שיהיו פה פחות סופות או בגלל שכל סופה תוריד פחות גשם - והוא מצא שגם וגם. הוא מצא שבכל אגן הים התיכון יהיו בין 20% ל-40% פחות סופות ומשקעים, ושבאזור שלנו השינויים יהיו הכי דרמטיים. זה שינוי די גדול. במפות שלו אתה רואה גוש גדול של צבע אדום על האזור שלנו. במובן הזה די אכלנו אותה.

"באזור טורקיה, למשל, יהיו פחות סופות, אבל כל סופה שתגיע תוריד שם יותר גשם. אבל אצלנו המודלים מראים פחות סופות, פחות גשמים ועלייה בטמפרטורות, אבל בנוסף לכך גדלה גם ההסתברות לאירועים קיצוניים של מזג אוויר. כלומר, שכשיגיע הגשם, הוא יבוא בבום וזה יעלה את הסיכוי לשטפונות והצפות".

כיוון שכל זה לא נשמע מעודד במיוחד, והמחשבות על העתיד לבוא לא עשו לי טוב, עברתי לעולם התקוות והפנטזיות. אף שתרחיש שבו האנושות תצליח לצמצם בשנים הקרובות בצורה ניכרת את פליטות גזי החממה שאנו מעלים לאטמוספירה, לא נראה סביר במיוחד, אני שואל את תמרין-ברודסקי אם היא וכספי בדקו מה יקרה לאזור אם התחממות הכדור תיעצר או לפחות תתמתן.

"אנחנו לא בדקנו את זה, אבל יש מודלים שבדקו מה קורה אם מפסיקים לגמרי את פליטת הפחמן הדו חמצני", היא משיבה. "מה שרואים זה שהמדדים ממשיכים לעלות עוד כי יש למערכת הזו כוח, ואז זה מתייצב. עם זאת, המצב לא חוזר לקדמותו, ומעבר לזה, יש בעיה נוספת: שזה תרחיש מאוד לא סביר".

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
מחקר: רצועת המדבר מתרחבת ותבלע בעתיד את ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
בשנה החולפת, לראשונה בחייו, עבאס גאנדי שקל להפסיק לעסוק . "זו הייתה שנה איומה", הוא אמר לאחרונה לאנשי IRIN - ארגון שמסייע במצבי משבר בעיקר בעולם השלישי. "במקום לקבל לפחות 200 שקים של יבול, קיבלתי השנה רק 30-25 שקים". גאנדי, בן 68 ואב ל-13, חי בכפר קטן במדינת סוקוטו בצפון , סמוך למדבר הסהרה.

# data[].attributes.headline
זיהום אויר והשפעתו על התחממות הגלובלית - סרטון

# data[].attributes.subject
זיהום אויר והשפעתו על התחממות הגלובלית - סרטון

# data[].attributes.attachment_link.title
התחממות גלובלית - פרק א - מתחממים

# data[].attributes.headline
ועדה שמונתה לחקור את ההשלכות של ההתחממות הגלובלית מצאה:

# data[].attributes.subject
ועדה שמונתה לחקור את ההשלכות של ההתחממות הגלובלית מצאה:

# data[].attributes.attachment_link.title
עמוד לא קיים | מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.headline
אנרגיה ביולוגית ירוקה, האומנם?

# data[].attributes.subject
אנרגיה ביולוגית ירוקה, האומנם?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אנרגיה ביולוגית ירוקה – האמנם?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ד”ר ארז גרטי

# data[].attributes.attachment_link.title
אנרגיה ביולוגית ירוקה – האמנם?

# data[].attributes.attachment_link.description
רבות דובר על המשבר האקולוגי הפוקד את העולם, ביטויים כמו התחממות גלובלית ובזבוז משאבים

# data[].attributes.headline
סרטון עם שיר ברקע הכולל נתונים עולמיים

# data[].attributes.subject
סרטון עם שיר ברקע הכולל נתונים עולמיים

# data[].attributes.headline
התפשטות המדבר סרט

# data[].attributes.subject
התפשטות המדבר סרט

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
The Van Leer Jerusalem Institute - מכון ון ליר בירושלים

# data[].attributes.attachment_link.title
אקלים חוצה גבולות | אקלים, מדבר ומדבור באגן הים התיכון | פרופ' אוריאל ספריאל

# data[].attributes.headline
על זיהום אויר סרטון

# data[].attributes.subject
על זיהום אויר סרטון

# data[].attributes.attachment_link.title
דוח ארגון הבריאות העולמי מרץ 2014 - זיהום אויר הוא גורם התמותה מספר אחת

# data[].attributes.attachment_link.title
עמוד לא קיים | מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.headline
על הפקת אנרגיה מגלי הים

# data[].attributes.subject
על הפקת אנרגיה מגלי הים

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בימים אלו נעשה מאמץ כלל עולמי להתמודד עם התחממות כדור הארץ. במסגרת מאמץ זה נעשה ניסיון לעבור ככל הניתן, לשימוש ב"אנרגיה ירוקה", כלומר אנרגיה אשר במהלך הפקתה, לא משתחררים לאטמוספרה חומרים מזהמים (בניגוד לתהליך בו מופק אנרגיה מבערה של דלקים כגון פחם, השיטה הנפוצה היום).

חלק גדול מן המאמץ הזה מופנה להפקת אנרגיה ממקורות מתחדשים, כאשר שני המקורות המוכרים ביותר הינם אנרגיית הרוח, ואנרגית השמש. אנרגית הרוח מופקת באמצעות טורבינות ענקיות ההופכות את תנועת האוויר - הרוח, לתנועה סיבובית של הטורבינה ומפיקות אנרגיה מתנועה זו. אנרגיית השמש מופקת באמצעות תאים סולאריים מתוחכמים ההופכים את אנרגית השמש לאנרגיה חשמלית.

בכתבה זו אסקור סוג נוסף של מקור אנרגיה מתחדש, אשר פחות מוכר מן השניים שציונו לעיל, על אף שבימים אלו החלה הפקת אנרגיה ממנו. מקור זה הינו גלי הים.

מרבית הגלים בים נוצרים בעקבות הרוחות הזורמות מעל הים עצמו. אלו הם הגלים מהם מופקת אנרגיה. במהלך יצירת הגל, כל עוד מהירות הגל נמוכה ממהירות הרוח, אנרגיה עוברת מן הרוח אל הים, והגל הולך ומתעצם. גם כאשר הרוח פוסקת, ממשיך הגל להתקיים והוא יכול לנוע לאורך מרחקים עצומים.

כמות האנרגיה המקסימאלית אותה ניתן להפיק בשיטה זו, משתנה מאזור לאזור (על פי תנאי הים). לשם הבנת סדר הגדול המדובר, בבריטניה, הפקת אנרגיה מן הים תוכך לספק 14 אחוז מכלל הצריכה של המדינה, ובארה"ב 6 אחוזים, כמות מרשימה ביותר.

כיום קימות מספר שיטות להפקת אנרגיה מגלי הים, וטרם הוחלט מי מהם היא היעילה ביותר (ויתכן כי כל אחת יעילה יותר בתנאים אחרים). השיטות הבולטות הינן:

א) סופג נקודתי (Point absorber) - מצוף צף על פני הים, כאשר הוא מחובר בחוט אל עוגן המונח על קרקעית הים. בבסיס העוגן קיים סליל חשמלי, ובתוכו מגנט גדול, המחובר לחוט המגיע מן המצוף. בעקבות תנועת גלי הים המצוף עולה ויורד ביחס לעוגן, ולכן גם המגנט עולה ויורד בתוך הסליל החשמלי. כתוצאה מכך נוצר מתח חשמלי בסליל, המתורגם לזרם חשמלי אשר נישא אל החוף באמצעות כבלים הפרוסים לאורך קרקעית הים.

כמובן שבפועל לא מונח מצוף בודד, אלא מערך המורכב מעשרות רבות של מצופים ועוגנים, המפיקים
יחדיו כמות חשמל מרבית מן הגלים.

ב) מנחת (Attenuator/Pelamis) - בשיט ה זו מונחים מצופים ארוכים, לאורך כיוון התקדמות הגל, אשר מחוברים זה לזה במפרקים מיוחדים, המכילים מערכת הידראולית. גלי הים גורמים למצוף אחד להתרומם ביחס למצוף השני, והמפרק נע. הבוכנה ההידראולית מייצרת לחץ כתוצאה מתנועה זו (לרוב באמצעות שמן), ומאוחר יותר הלחץ משוחרר על ידי הנעת טורבינה, ממנה מופק חשמל.

בניגוד לשיטה הקודמת, בה המצופים היו קטנים יחסית, במקרה זה על מנת לנצל באופן מיטבי את אנרגית הגלים, על המצופים להיות ארוכים, באותו סדר גודל של אורך הגל (עשרות מטרים).

ג) השיטה השלישית, והפחות נפוצה מן האחרות, הינה מעין שובר גלים צף. במקרה זה חזית הגל מתנפצת על "שובר הגלים", ואנרגית הגל מועברת לשובר מאחר והוא עוצר את הגל. אם השובר מתוכנן בצורה נכונה, ניתן לנצל את התנועות הקטנות של השובר המאסיבי, כתוצאה משבירת הגלים, להפקת אנרגיה

על אף הפוטנציאל הרב בהפקת אנרגיה מגלי הים, טכנולוגיה זו הינה עדיין בתחילת דרכה. קיימים מספר מכשולים טכניים המקשים על הפקת אנרגיה בצורה זו

א) אנרגיית הגל, תלויה בזמן המחזור של הגל, ובריבוע משרעת הגל (גובה הגל). ככל שמתקרבים אל החוף, בעקבות חיכוך עם קרקעית הים, מאבד הגל אנרגיה ומשרעתו קטנה. על כן יש למקם את המתקנים בלב ים. כמובן שהדבר מקשה על העברת האנרגיה בחזרה אל היבשה. כיום ממוקמים המתקנים במרחק של כ-40 מטרים מן היבשה
ב) תדירות הגלים, הינה תדירות נמוכה מאוד. הזרם המופק באמצעות שיטות אלו, הינו זרם חילופין, בתדירותם של הגלים, כלומר בתדירות נמוכה מן התדירות של זרם החילופין המיוצר בתחנות חשמל רגילות (פחמיות). דבר זה מקשה על שילובו של זרם זה ברשת החשמל הקיימת
ג) הים אומנם צפוי בדרך כלל, אך מידי בפעם ופעם מתרחשות סערות גדולות. סערות חריגות בעוצמתן עלולות לפגוע במתקנים.

על אף כל הקשיים הנ'ל, כיום מופקת כמות משמעותית של אנרגיה חשמלית מאנרגית הגלים. כבר בשנת 1980 התחילה את פועלת תחנת הכוח הימית הראשונה, מול חופי פורטוגל. בעידן זה בו קיים דגש מיוחד על מציאת מקורות אנרגיה מתחדשים, נראה כי ההשקעה והפיתוח של תחום זה ילכו ויגדלו.

מנחת בפעולה מול חופי בפורטוגל

שני מנחתים בנמל, בטרם הוצאתם ללב ים. שימו לב לגודלם ביחס לגודל הספינות העוגנות
לצידם

קישורים:

לצפיה בסרט אנימציה המסביר את פעולת המנחת בפורטוגל, וכן סרטים נוספים המדגימים את ניסוי המתקן לפני הפעלתו, מתוך אתר החברה המפעילה את המתקן, לחצו כאן

להסברים נוספים (באנגלית), אודות אנרגיית גלי הים, ומקורות אנרגיה מתחדשיים נוספים מתוך אתר וויקיפ לחצו כאן

ביבליוגרפיה

Harvesting Ocean Wave Energy, Science 323, 1176

מאת: ירון גרוס
המחלקה לפיסיקה של חומר מעובה
מכון ויצמן למדע

אם אתם חושבים שההסברים אינם ברורים מספיק או אם יש לכם שאלות הקשורות לנושא, אתם מוזמנים לכתוב על כך בפורום. אנו נתייחס להערותיכם. הצעות לשיפור וביקורת בונה תמיד מתקבלות בברכה.

# data[].attributes.attachment_link.title
אנרגיה ירוקה הופכת לכחולה - על הפקת אנרגיה מגלי הים

# data[].attributes.attachment_link.description
בימים אלו נעשה מאמץ כלל עולמי להתמודד עם התחממות כדור הארץ. במסגרת מאמץ זה נעשה ניסיון לעבור ככל הניתן, לשימוש ב"אנרגיה ירוקה", כלומר אנרגיה אשר במהלך הפקתה, לא משתחררים לאטמוספרה חומרים מזהמים (בניגוד לתהליך בו מופק אנרגיה מבערה של דלקים כגון פחם, השיטה הנפוצה היום).

# data[].attributes.headline
הידרופוניקה ואקוופוניקה

# data[].attributes.subject
הידרופוניקה ואקוופוניקה

# data[].attributes.body
הידרופוניקה מאפשרת גידול ירקות מסוגים שונים לא על האדמה אלא במצע מנותק. החיסכון הגדול הוא במים, דשנים וחומרי הדברה שניתנים במינון מדוייק וחוסכים כ 90% מהכמויות ונעלויות.

# data[].attributes.headline
תהליך המדבור וגורמים להיוצרותו סרטון

# data[].attributes.subject
תהליך המדבור וגורמים להיוצרותו סרטון

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
חניתה קימלמן

# data[].attributes.attachment_link.title
תהליך המדבור

# data[].attributes.headline
זיהום מפלסטיק - סרטון

# data[].attributes.subject
זיהום מפלסטיק - סרטון

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
אי זבל ענק, 100 אלף בעלי חיים מתים: מימדי אסון הפלסטיק נחשפים