# data[].attributes.body
Latvija atradās PSRS sastāvā kā Latvijas PSRS.

Helsinki-86 bija Latvijas cilvēktiesību aizstāvības grupa, ko 1986. gada jūnijā Liepājā nodibināja Linards Grantiņš, Raimonds Bitenieks un Mārtiņš Bariss, ar mērķi sekot, kā tiek ievērotas latviešu tautas ekonomiskās, kultūras un indivīda tiesības.

# data[].attributes.body
Perestroika bija apzīmējums saimnieciskajām reformām, kuras 1987. gadā jūnijā prezentēja PSRS vadītājs Mihails Gorbačovs. Vārds "perestroika" tika attiecināts uz PSRS saimniecības, kā arī politiskās un sabiedriskās sistēmas pārstrukturēšanu.

# data[].attributes.body
1988.gada 10.jūlijā tika izveidota Latvijas Nacionālas neatkarības kustība (LNNK).1988.gada 8.oktobrī tika dibināta Latvijas Tautas fronte (LTF), kas ātri kļuva skaitliski lielāka par Latvijas Komunistisko partiju (LKP).LTF

# data[].attributes.body
LTF 1989. gada vasarā atklāti paziņoja, ka tās galvenais politiskais mērķis ir Latvijas valstiskās neatkarības atjaunošana. Neatkarības atjaunošanas posmā LTF aktīvi sadarbojās ar abu pārējo Baltijas valstu tautas kustībām Lietuvā un Igaunijā. Spilgts sadarbības un spēka apliecinājums bija 1989.gada 23.augustā rīkotā akcija “Baltijas ceļš”, kad cauri visām trim Baltijas valstīm dzīvā ķēdē sastājās apmēram 2,2 miljoni cilvēku. Tas bija arī uzskatāms apliecinājums starptautiskajai sabiedrībai, ka idejām par Baltijas valstu neatkarību ir plašs tautas atbalsts.

.

# data[].attributes.body
LTF izšķīrās par dalību 1990. gada pavasarī gaidāmajās LPSR AP vēlēšanās, lai īstenotu konstitucionālo neatkarības atjaunošanas ceļu. M. Gorbačovs 14.05.1990. parakstīja dekrētu par Baltijas valstu Neatkarības deklarāciju nelikumību. Nākamajā dienā notika Latvijas neatkarības pretinieku mēģinājums ar spēku ieņemt LR AP ēku.

Latvijas PSRS Augstākā Padome pieņēma deklarāciju jautājumā par Latvijas valstisko neatkarību, kurā atzina Latvijas Saeimas deklarāciju par Latvijas iestāšanos PSRS sastāvā par nelikumīgu kopš pieņemšanas brīža un, pamatojoties uz LPSR AP 1989. gada 28. jūlija deklarāciju Par Latvijas valsts suverenitāti, iestājās par to, ka jāveic pasākumi, lai Latvijas PSR pārveidotu par brīvu un neatkarīgu valsti tādu valstu savienībā, kas iet humānu demokrātiska sociālisma ceļu un savas attiecības ar citām valstīm veido uz līguma pamatiem.[1]

# data[].attributes.body
21. augustā pulksten 13.10, kad OMON kaujinieki ar četriem bruņutransportieriem mēģināja uzbrukt barikādēm Doma laukumā, lai izlauztos uz parlamenta ēku, tajā sapulcējusies LR Augstākā Padome steidzamības kārtā pieņēma Konstitucionālo likumu par Latvijas Republikas valstisko statusu. Akcijas "Liesmojošais Baltijas ceļš" dalībnieki 1991. gada 23.augusts.

1991. gada 22. augustā sākās Latvijas neatkarības atjaunošanas starptautiskā atzīšana.

Barikāžu laiks ir vēsturisks apzīmējums 1990. gada 4. maijā atjaunotās Latvijas Republikas aizsardzības pasākumiem, kas tika organizēti Rīgā un citās Latvijas pilsētās no 1991. gada 13. līdz 27. janvārim.