# data[].attributes.body
https://tut-cikavo.com/kultura/istoriia/933-vavilon

# data[].attributes.attachment_link.title
Вавилон: цікаві факти про місто яке згадується в Біблії

# data[].attributes.attachment_link.description
Місто Вавилон, було столицею стародавньої Вавилонії, і розташовувалося в Месопотамії. Засноване воно було, на думку дослідників, не пізніше III тисячоліття до нашої ери, але вже на початку нашої ери

# data[].attributes.location_name
Карфаген, Туніс

# data[].attributes.body
https://vkarpaty.org.ua/tsikavi-fakty-ta-perekazy-pro-legendarnyj-karfagen/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Карфаген був найбільшим мегаполісом античності зі своїм флотом, армією та економікою. Зараз люди можуть глянути на його руїни і побачити лише відлуння пишноти цього місця. Однак завдяки вченим та археологам є можливість дізнатися цікаві факти з історії заснування Карфагену та побуту його мешканців.

1. Стіни, що оточували Карфаген, відрізнялися особливою фортецею, тому мало які знаряддя могли їх пробити. За оцінками фахівців, кожна стіна височіла не менше ніж на 17 метрів, не включаючи висоту веж із зубцями, а ширина становила близько 10 метрів.

Функціонал міських стін не закінчувався на захисті: укріплення приховували у собі двоповерхову конструкцію, де розташовувалися стійла, які містили щонайменше 4000 коней і сотні слонів. Військові казарми та сховища також знаходилися всередині стін та вміщали близько 20 000 воїнів.

Такий продуманий підхід до будівництва був невипадковим, оскільки при нападі ворогів воїни могли швидко відреагувати, і біля стін за лічені хвилини розгорталася оборонна операція.

2. Хоча Карфаген мав можливість створити свою власну армію, міська влада воліла брати на службу найманців. Армія складалася виключно з африканських, іспанських та галйських племен, які неодноразово демонстрували свій професіоналізм.

Незважаючи на те, що така армія була досить сильною, вона мала один великий мінус - воїни не боролися за безпеку і спокій Карфагена. Мета воїнів полягала виключно у фінансовій вигоді, не відчуваючи патріотичних почуттів. Влада намагалася змінити ситуацію, обіцяючи найманцям безкоштовну землю та громадянство у разі успіху, але великих змін це не спричинило.

3. У всій карфагенській армії було лише кілька підрозділів, що складалися з громадян міста. Підрозділи, що складалися лише з громадян, називалися Священним загоном. Священний загін вважався елітним і потрапити до нього могли лише навчені аристократи. Про пишність і силу Священного загону знала кожна дитина в Карфагені. Представники цього загону були загальними героями, які завжди виходили на захист міста. І це були не просто легенди місцевих мешканців.

У стародавніх рукописах історично зафіксовано свідчення тих, хто воював проти армії Карфагена. Вони зазначають, що всі противники, які стикалися зі Священним загоном, були вражені стійкістю його солдатів. Наприклад, у битві при Білому Тунісі, коли програш був уже незаперечний, і всі війська Карфагена відступили, воїни Священного загону залишилися на полі битви і боролися до кінця.

4. Карфаген мав як військовий, а й торговий порт. Кожен з них був складною та масштабною спорудою. Порти були головними визначними пам'ятками міста, а також основним місцем роботи мешканців.

Військовий порт був коло зі сторожовою вежею в центрі. По колу розташовувалися сухі доки від тридцяти до п'ятдесяти метрів завдовжки. Загалом у військовому порту було 150 доків, у яких було двісті кораблів.

Торговий порт був прямокутним та з'єднувався з військовим за допомогою невеликого каналу. Так як торговий порт був більшим, його місткість була на сотню кораблів більша. Також у ньому було місце для безлічі товарних сховищ, де ділки минулого могли залишити свої товари на тривале зберігання, заплативши за це певну суму.

5. Карфаген славився своїми витонченими та пишними садами. Більшість із них знаходилася разом із виноградниками у захищеній потужними стінами зоні під назвою Мегара.

Крім того, у Карфагені були поширені плантації, на яких висаджували такі культури, як:

Культури, які були не придатні для зростання в Карфагені, завозилися іноземними кораблями з інших країн. Так, у Карфагені з'явилися картопля, кедровий горіх, олива.

6. Однією з головних переваг Карфагену було його розвинене на той час водопостачання. По всьому місту знаходилися колодязі, а питна вода зберігалася у спеціальних резервуарах під житловими будинками чи дворами. Завдяки спеціальному покриттю з попелу вода у таких резервуарах залишалася чистою. Доступ до проточної води був у знаті, а й у звичайних жителів.

Басейни та купальні не були рідкістю в Карфагені. Їх використовували повсюдно, а вода змінювалася постійно. Каналізації представляли собою відстійники, що знаходилися під міськими вулицями. Щоб стічна вода не випромінювала запаху, її відразу відводили за місто за допомогою каналів.
Форвард Посуда для кафе, баров, отелей, купить посуда для ресторана в Киеве доставка в Днепр, Львов, Одессу, Харьков и другие города!

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти та перекази про легендарний Карфаген - вКарпати

# data[].attributes.attachment_link.description
Карфаген був найбільшим мегаполісом античності зі своїм флотом, армією та економікою. Зараз люди можуть глянути на його руїни і побачити лише відлуння пишноти цього місця. Однак завдяки вченим та археологам є можливість дізнатися цікаві факти з історії заснування Карфагену та побуту його мешканців. 1. Стіни, що оточували Карфаген, відрізнялися особливою фортецею, тому мало які знаряддя [...]

# data[].attributes.location_name
Баальбек, Ліван

# data[].attributes.body
https://www.wiki.uk-ua.nina.az/%D0%94%D0%B6%D1%83%D0%B1%D0%B5%D0%B9%D0%BB%D1%8C.html

# data[].attributes.location_name
Персеполіс, Іран

# data[].attributes.body
https://jak.koshachek.com/articles/persepolis-persepolis.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Руїни стародавнього міста були виявлені на початку 1930-х, під час розкопок, що проводяться французьким археологом Андре Годардом. Годард в своєму дослідженні стверджує, що місце для будівництва міста було вибрано Кіра Великим, а почав зведення палаців і інших будівель Дарій Великий. Дарій спроектував конструкцію палацу Ападана і Тріпілона - головною імперської скарбниці. Будівництво цих споруд було завершено під час правління його сина Ксеркса. Подальше зведення будівель тривало до падіння ахемінідской династії.

Персеполіс був церемоніальною столицею Перської імперії за часів царювання ахемінідской династії. Стародавнє місто розташоване 70-ма кілометрами південніше від Шираза, в провінції Фарс, на території сучасного Ірану. У сучасному побуті стародавнє поселення називають Тахт Джамшид (трон Джамшида) або Парсех. Найбільш ранні з руїн Персеполіса датуються приблизно 515 роком до н.е. Стародавні перси називали місто Парса, що означало "місто персів". Сучасне наукове назва - Персеполіс - це те ж саме, але тільки по грецьки (Perse - Персія, polis - місто). Міська фортеця в 1979 отримала статус світової культурної спадщини ЮНЕСКО.
Руїни стародавнього міста були виявлені на початку 1930-х, під час розкопок, що проводяться французьким археологом Андре Годардом. Годард в своєму дослідженні стверджує, що місце для будівництва міста було вибрано Кіра Великим, а почав зведення палаців і інших будівель Дарій Великий. Дарій спроектував конструкцію палацу Ападана і Тріпілона - головною імперської скарбниці. Будівництво цих споруд було завершено під час правління його сина Ксеркса. Подальше зведення будівель тривало до падіння ахемінідской династії.
Персеполіанская архітектура відрізняється використанням дерев'яних колон - архітектори використовували камінь тільки в тих випадках, коли висота велетенських кедрів Лебанон або тикових дерев з Індії була недостатньою. Однак, підстави і верхівки колон завжди залишалися кам'яними. Всі міські будівлі можна умовно розділити на три групи - військові казарми, скарбниці і церемоніальні зали. Є кілька будівель, що нагадують королівські апартаменти. У згадану структуру входять Велика Сходи, Ворота Ксеркса, Ападахскій палац, Зал ста колон, Тріпілон, Палац Тачара, гарем Ксеркса, палац Артаксеркса III, Імперська Скарбниця і Королівські Стайні.

Давнє городище розташоване неподалік від невеликої річки Пулвар, що впадає в річку Кур. Загальна площа території становить 125 000 кв. метрів. Частково піднесення майданчики під будівництво було вироблено штучно, частково територія була розширена за рахунок копання схилу гори Кух Рахмет ( "гора милосердя"). Западини земної поверхні за '

'Сипалися грунтом і великими валунами, які з'єднувалися разом за допомогою металевих скоб. Близько 518 р до н.е. почалося будівництво широких сходів, яка повинна була служити головним входом на майданчик з будівлями, яка височіла на 20 метрів над землею. Сходи семиметрової ширини складається з 111 ступенів. Спочатку вона була розрахована на те, що важливі персони будуть в'їжджати в місто верхи.
Головним будівельним матеріалом в Персеполисе був сірий вапняк. У скельних породах були пророблені каналізаційні канали та видовбаний величезний резервуар для прісної води. Для оборонних цілей на трьох стінах, що оточують місто, були влаштовані вежі, а самі стіни були оснащені кріпаками валами. Стіни, в зв'язку з пороговим розташуванням головною тераси, мають різну висоту - одна стіна була заввишки 7 метрів, друга - 14, а третя, огинає всі чотири сторони, мала висоту 27 метрів. Сама по собі несиметрична і незграбна планування міста робила його добре захищеним.

Вам так само може бути цікаво:

Чи плануєте приїхати в Південну Флориду?
Ви можете зняти недорого квартиру не виходячи з дому.

останні статті

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
андре годардом годард

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
андре годардом годард своєму

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ападана тріпілона головною

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ападана тріпілона головною імперської

# data[].attributes.attachment_link.description
Руїни стародавнього міста були виявлені на початку 1930-х, під час розкопок, що проводяться французьким археологом Андре Годардом. Годард в своєму дослідженні стверджує, що місце для будівництва міста було вибрано Кіра Великим, а почав зведення палаців і інших будівель Дарій Великий. Дарій спроектував конструкцію палацу Ападана і Тріпілона - головною імперської скарбниці.

# data[].attributes.location_name
Мохенджо-Даро, Mohenjo-daro, Пакистан

# data[].attributes.headline
Мохенджо-Даро

# data[].attributes.subject
Мохенджо-Даро

# data[].attributes.body
https://znaj.ua/history/zagynuly-v-odnu-myt-tayemnycya-pradavnogo-idealnogo-mista-mohendzho-daro

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Древньому місту дослідники дали назву Мохенджо-Даро, що на деяких індоєвропейських мовах означає "Пагорб Мертвих". Але причина його загибелі досі не розгадана.

Підпишись на наш Viber: новини, гумор та розваги!

Підписатися

Стіни з обпаленої цегли, ідеальне планування кварталів і будинків, наявність водопроводу і каналізації. Це місто в долині річки Інд на території сучасного Пакистану привернуло увагу вчених в 1922 році. У стародавні часи тут було явно щось грандіозне. Згодом з'ясувалося, що місто було споруджено близько 2600 року до н. е., а значить, воно сучасник цивілізацій Стародавнього Єгипту та Месопотамії. Однак, за даними археологів, всі його жителі загинули практично миттєво. Що з ними сталося?

На думку археологів, швидше за все, місто було адміністративним центром Хараппскої цивілізації. Його територія поділена на однакові за розміром квадрати, які перетинають розгалужені вулиці. Центральний квартал більше за площею, ніж інші. Він розташований на штучному підвищенні, і тут є зерносховище і два великі зали для зборів з рядами сидінь.

Популярні новини зараз

Показати ще

Практично в кожному будинку є кімната для обмивання, а від будівель відходять канави для стоку дощових вод.

Вчених вразило, що в настільки древньому місті існували водопровід, каналізація і навіть були громадські туалети, можливо, найдавніші в світі.

Судячи з розмірів і кількості будівель, тут мало проживати принаймні 40-50 тисяч чоловік. Однак найбільше вчених вразило те, що вони не виявили в Мохенджо-Даро похованих останків людей або тварин. Кладовищ поруч з містом теж немає.

Слідів повільного згасання цивілізації, яке говорило б про те, що місто спорожніло поступово, теж не знайшли. Не виявили археологи ні зброї, ні десятків тисяч скелетів в будинках і на вулицях, які підтвердили б версію про великі кровопролитні битви.

Таке відчуття, що людей буквально стерли з лиця землі. А ті, хто не зник, миттєво загинули.

Місто було живим протягом майже 900 років і раптом спорожніло. На даний момент висувається кілька версій раптового зникнення городян, але всі вони - лише гіпотези.

Згідно з однією з гіпотіз, підкріпленої археологічними дослідженнями, річка Інд в цих краях дуже часто розливалася в результаті землетрусів. Знайдені під час розкопок Мохенджо-Даро шари мулу, а також останки дамб, збудованих древніми жителями, говорять про те, що городяни в міру сил боролися з повенями і не раз відновлювали місто після стихійних лих.

Можливо, останнім повінь, що виникла в результаті зсуву тектонічних плит, змінила русло Інду або підняло води Аравійського моря і було настільки сильним, що жителі поспіхом покинули місто. Ну а ті, хто не встиг це зробити, загинули.

Є інформація, що в минулому столітті в деяких будинках стародавнього міста були знайдені скелети, заміри яких показали дуже високий рівень радіації, однак документальних підтверджень цієї інформації немає.

За даними дослідників Д. Девенпорта і Е. Вінчетті, приблизно 3700 років тому в даному місці стався потужний атомний вибух. Вивчивши зруйновані будівлі, вони встановили, що у вибуху був епіцентр (приблизно 50 м в вдіаметрі), в якому найбільш сильно поплавилися камені і фактично було знищено все живе, а в міру віддалення від нього руйнування зменшувалися.

На користь цього говорить і те, що найкраще збереглися саме околиці міста. Картину доповнює наявність на місці передбачуваного вибуху мінералів (тектитів), що спеклися і пластів осклянілого піску, які зустрічаються і на сучасних ядерних полігонах.

Також існує версія про розряд безлічі блискавок. У центральній частині міста виявлено дуже багато оплавлених цеглин, які виразно піддалися дії температурі не нижче 2000°. Також знайдені чорні осколки, які при детальному дослідженні виявилися спечені при високій температурі черепками глини.

У 1987 році радянський журнал "Вокруг света" опублікував версію вченого-хіміка М. Дмитрієва, згідно з якою в тому місці, де стояло стародавнє місто, прогримів розряд великої кількості кульових блискавок або так званих "чорних блискавок". Цей процес знову-таки міг бути пов'язаний із зіткненням двох тектонічних плит, в результаті яких між верхніми шарами атмосфери і земною поверхнею виникла сильна електромагнітна напруга. При розпаді таке скупчення блискавок дає неймовірно високу температуру.

Версію про таке іоносферне явище підтверджують стародавні легенди і письмена народів Китаю, Єгипту, Близького Сходу і Шотландії, в яких є згадки про грім, блискавки і різного роду світіння в небі, що винищують все живе.

Нагадаємо, 10 неймовірних таємниць стародавньої Галісії.

Як повідомляв портал "Знай.uа", до 1812 року це древнє місто в Йорданії було втрачене для сучасного світу. Чудове Петра, вирізане умілими зодчими прямо в скелях, вражає неймовірною грою світла і тіні.

Також "Знай.uа" писав, історію зловісного острова чуми, який не дасть вам заснути.

# data[].attributes.attachment_link.title
Загинули в одну мить: таємниця прадавнього ідеального міста Мохенджо-Даро

# data[].attributes.attachment_link.description
Древньому місту дослідники дали назву Мохенджо-Даро, що на деяких індоєвропейських мовах означає "Пагорб Мертвих". Але причина його загибелі досі не розгадана. Підпишись на наш Viber: новини, гумор та розваги! Підписатися Стіни з обпаленої цегли, ідеальне планування кварталів і будинків, наявність водопроводу і каналізації.