# data[].attributes.body
Sofia Nădejde a fost o militantă a feminismului încă din vremea în care nici nu se vehicula un astfel de concept. A fost jurnalistă şi prozatoare, mamă şi membră de partid. A fost prima româncă ce a putut da bacalaureatul într-un liceu de băieţi şi prima preşedintă a unui congres politic. Sofia Nădejde le-a dat româncelor ce aveau nevoie cel mai mult: înţelepciune şi speranţă.

# data[].attributes.body
Millicent Garrett Fawcett (1847 – 1929) a militat pentru egalitatea în drepturi a femeii. Ea a condus cea mai mare organizație pentru sufragii, organizația non-violentă (NUWSS) între 1890-1919 și a jucat un rol cheie în obținerea votului femeilor. Reflectând pasiunea ei pentru educație, ea a ajutat la înființarea Newnham College, Cambridge. Ea s-a implicat, de asemenea, în alte activități politice, cum ar fi sprijinirea drepturilor lucrătorilor și depășirea legilor care se bazau pe o morală dublă pentru bărbați și femei.

# data[].attributes.body
Emmeline Pankhurst (n. 14 iulie 1858, Manchester - d. 14 iunie 1928 , Londra) născută Emmeline Goulden, a fost o reprezentantă a mișcării radicale feministe, o militantă (sufragetă) care a luptat pentru drepturile femeii.

# data[].attributes.body
Olympe de Gouges a fost un reformator și scriitor social francez care a subliniat drepturile femeilor în calitate de cetățene. De asemenea, a fost o activistă politică și socială care a scris mai multe piese de teatru și broșuri care îi susțin cauza. Lucrarea ei cea mai proeminentă a fost „Declarația drepturilor femeii și a cetățeanului”, ca răspuns la „Declarația drepturilor omului și a cetățeanului (bărbatului).” A fost ghilotinată în timpul Terorii pentru atacurile ei la adresa regimului lui Maximilien Robespierre și pentru relațiile ei strânse cu Girondinii.

# data[].attributes.headline
Mișcarea sufragetelor  - Rață Alexandru 

# data[].attributes.subject
Mișcarea sufragetelor  - Rață Alexandru 

# data[].attributes.body
Mișcarea sufragetelor a reprezentat o mișcare de emancipare a femeilor din Anglia de la începutul sec. al XX-lea, al cărei scop a fost obținerea drepturilor politice pentru femei, în principal dreptul de vot. Termenul de sufragetă se referă în particular la membrii Uniunii Sociale și Politice a femeilor britanice (WSPU), o mișcare fondată în 1903 de către Emmeline Pankhurst, care s-a implicat activ în acțiunile directe și nesupunerea civilă. În 1906, un reporter de la Daily Mail a introdus termenul ”sufragetă” pentru Uniunea Socială și Politică a Femeilor Britanice, pornind de la termenul ”sufragist”, cu scopul de a diminua sufragiul celor care pledau pentru drepturile femeilor. Femeile au reușit să obțină dreptul de vot în mai multe țări până la finalul secolul al 19-lea; în 1893, Noua Zeelandă a devenit prima țară autoguvernantă ce a acordat votul tuturor femeilor peste 21 de ani. Sufragetele au șicanat politicienii, au încercat să ia cu asalt Parlamentul, în urma acestor acțiuni fiind atacate și agresate sexual în timpul bătăilor cu poliția, au dat foc la cutii poștale și clădiri goale, au pus bombe pentru a deteriora bisericile și proprietățile, înfruntând mânia și ridiculizarea în mass media. Încarcerate, sufragetele intrau în greva foamei, însă organele guvernului le hrăneau cu forța. Moartea uneia dintre sufragete, Emily Davison, a făcut înconjurul lumii, aceasta aruncându-se în fața calului regelui, la întrecerea de cai Epsom Derby din 1913. Campania sufragetelor a fost suspendată odată cu începerea Primul Război Mondial, în 1914. După război, legea privind Reprezentarea Actului Poporului din 1918 a acordat dreptul de vot femeilor peste 30 de ani, cu anumite calificări de proprietate. 10 ani mai târziu, femeile au obținut egalitatea electorală cu bărbații, când legea privind Reprezentarea Poporului din 1928 a acordat dreptul de vot tuturor femeilor cu vârsta de 21 de ani.