# data[].attributes.headline
«Найбільше і

# data[].attributes.body
«Найбільше і найдорожче добро в кожного народу – це його мова, ота жива схованка людського духу, його багата скарбниця, в яку народ складає і своє давнє життя, і свої сподіванки, розум, досвід, почування.»

Панас Мирний

# data[].attributes.headline
Щороку 24 травня у в

# data[].attributes.body
Щороку 24 травня у всіх слов’янських країнах відзначають День слов’янської писемності і культури й урочисто прославляють творців слов’янської писемності святих Кирила і Мефодія – вчителів словенських.
Святі рівноапостольні брати Кирило і Мефодій походили зі знатного і благочестивого роду й проживали в грецькому місті Солуні. Брати були православними ченцями й слов'янську абетку створили в грецькому монастирі.

# data[].attributes.headline
Слов’янська писемніс

# data[].attributes.body
Слов’янська писемність була створена в IX столітті, близько 862 року. Новий алфавіт отримав назву «кирилиця» на ім’я візантійця Костянтина, який, прийнявши чернецтво, став Кирилом. А допомагав йому в богоугодній справі освіти слов’янських народів старший брат Мефодій.

Кирило створив слов’янську абетку на основі грецької, суттєво змінивши її, щоб передати слов’янську звукову систему. Були створені дві абетки — глаголиця і кирилиця.

# data[].attributes.headline
Одночасно зі створен

# data[].attributes.body
Одночасно зі створенням абетки було розпочато роботу над перекладом з грецької на слов'янську мову Євангелія та Псалтиря.

# data[].attributes.headline
Кирило та Мефодій пе

# data[].attributes.body
Кирило та Мефодій переклали зі старогрецької мови багато книг, що започаткувало слов'янську літературну мову і книжкову справу. У середньовічній Європі слов'янська мова стала третьою мовою після грецької та латинської, за допомогою якої поширювалося слово Боже.

# data[].attributes.headline
Двадцятирічна просві

# data[].attributes.body
Двадцятирічна просвітницька діяльність Кирила та Мефодія і їх учнів мала всеслов’янське значення: вони підняли освіту і спільну культуру слов’янських народів на високий щабель, заклавши тим самим основи церковнослов’янської писемності, фундамент усіх слов`янських літератур.