# data[].attributes.body
L’església de Santa Maria de Girona es la seu catedràtica del bisbat de Girona, i el temple més gran del bisbat i de la província homònima. Segons alguns documents del segle VII el seu culte és comparable amb les diòcesis de Toledo i Sevilla, durant l’ocupació musulmana, entre 715 i 785, va ser transformada en mesquita.

La catedral es dedicada a santa maria és símbol de Girona i del barri vell, en aquest l'església sobresurt sobre totes les altres construccions.

https://www.google.es/maps/place/Catedral+de+Girona/@41.9872725,2.8257285,18.84z/data=!4m6!3m5!1s0x12bae6e7ad95ba7b:0x6f4fed7de449c046!8m2!3d41.9874205!4d2.826152!16zL20vMGNsbDBy?hl=ca&entry=ttu

# data[].attributes.body
El monestir de sant Pere es un monument d'estil romànic del segle XII es un monument romànic molt significatiu de la ciutat de Girona.

La construcció va començar l'any 992 quan Ramon Borrell va vendre les terres, però al segle XV l'activitat al monestir va començar a decaure, i es va unir a dos monestirs més que també estaven en decadència. La unió no va servir per res i l’activitat del monestir va seguir decaient, i l'any 1835 es va produir la seva exclaustració amb quatre monjos.

L’any 1835 va ser desamortitzada, i l’any 1870 es va instal·lar el museu arqueològic.

https://www.google.es/maps/place/Barri+Vell,+Girona/@41.9887249,2.8261956,19z/data=!4m6!3m5!1s0x12bae6e7a335b049:0xe0f81bb7c2c45439!8m2!3d41.9847414!4d2.8257169!16s%2Fg%2F11b77fh8vq?hl=ca&entry=ttu

# data[].attributes.headline
Monument de Sant Narcís i llegenda de les mosques

# data[].attributes.subject
Monument de Sant Narcís i llegenda de les mosques

# data[].attributes.body
En una plaça antiga al darrere de la catedral hi ha una estàtua que representa el peu de Sant Narcís. Allà hi ha el carrer de les mosques, on es poden veure diverses mosques de pedra a les parets.

La llegenda diu que l'any 1285 l'exèrcit francès va arribar fins a la ciutat per atacar-la. Els seus habitants van tancar les portes de la muralla i els francesos van ocupar els edificis que quedaven a fora, entre ells l'església de Sant Feliu, on hi havia les restes de Sant Narcís. Els francesos van anar escampant aquestes restes i un fuster les va recollir i guardar en una caixa. D'aquesta caixa en van sortir mosques molt grans amb fiblons que van atacar a l'exèrcit francès i el va fer marxar.

Enllaç Google Maps:

https://maps.app.goo.gl/GkVvCx8Vqeq1Z42W8

# data[].attributes.body
L'Església de Sant Feliu es troba al Barri Vell de Girona. Es va construir entre els segles XIV i XVII. L'arquitecte va ser Ventura Rodríguez i té pintures de Francesc de Tremulles.

Era l'església més important de Girona fins que van construir la catedral.

L’església es troba dalt d’un turó i està dedicada a Sant Feliu. Presenta diversos estils arquitectònics: parteix d’un edifici romànic, és completat amb naus i cobertes gòtiques i la façana barroca.  L'element més destacat és el campanar, iniciat el 1368 sota la direcció del mestre d'obres gironí Pere Sacoma. Està format per tres pisos assentats sobre una torre de base octogonal. Fins a l'any 1936 el campanar tenia 6 campanes i ara en té 5. A l’interior de l’església hi ha vuit sarcòfags romans i paleocristians, i també s’hi troba el sepulcre de Sant Narcís. La façana és senzilla i està encaixada entre la torre campanar i una torre bessona inacabada. Durant la guerra civil va ser assaltada i va patir diverses destrosses, totes les campanes van ser destruïdes.

Enllaç Google Maps: https://maps.app.goo.gl/7otMjqaGjjKFJTJj6

# data[].attributes.body
Més o menys l'any 1194 van ser construïts els banys àrabs, públics, a Girona, eren uns banys d'estil romànic inspirats en banys del nord d’Àfrica, a dins dels banys es pot remarcar el templet octogonal amb vuit columnes. A part de ser àrabs també els utilitzaven els jueus per fer les seves minves.

El 1285 va ser destruït a causa del setge de les tropes de Felip l’Ardit de França, va ser completament destruït. Després de 10 anys en rei Jaume II els va reconstruir. I des d'aquell dia els banys han seguit a Girona i han passat per reformes en els anys 1980-1985 i 1989-1998.

# data[].attributes.headline
Plaça de l'Oli, Ajuntament, Carrer Ciutadans, Carrer Ferreries Velles i Carrer Mercaders

# data[].attributes.subject
Plaça de l'Oli, Ajuntament, Carrer Ciutadans, Carrer Ferreries Velles i Carrer Mercaders

# data[].attributes.body
Situada al Barri Vel, és la cruïlla d'uns quants carrers: hi conflueixen el carrer Ciutadans, el carrer del sac, la pujada de Sant Domènec, el carrer d'en Bonaventura Carreres i Peralta, i el carrer de la Cort Reial. En els segles IX i X, al lloc on hi ha la plaça de l'Oli només hi havia la llera del riu Onyar que hi formava un meandre, forçat a decantar-se a l'oest cap als Quatre Cantons i les Ballesteries (J. Marquès).
L'indret començà a edificar-se a partir del segle XII, si bé no va ser fins al segle següent quan prengué una personalitat definida. L'any 1284 la documentació municipal s'hi refereix com a "plaça dels cavallers", per la procedència social dels seus estadants. El nom arrelà un bon temps, atès que apareix també el 1418 quan s'assenyala el recorregut d'una processó i també el 1552. Paral·lelament, el nom de la plaça de l'Oli començà també a documentar-se. El nom de plaça de l'Oli l'any 1410 era compartit amb el de plaça dels Cavallers i amb el de "Sabateria Vella".

# data[].attributes.headline
La lleona: explicació llegenda de la Lleona 

# data[].attributes.subject
La lleona: explicació llegenda de la Lleona 

# data[].attributes.body
Una de les obres més icòniques del Museu d’Art, i de la ciutat de Girona, és aquesta columna amb l’escultura d’un lleó enfilat al cap de munt. Hi són encara visibles restes de policromia que fan pensar que anava totalment pintada. Avui se’n desconeix la funció original, probablement relacionada amb algun edifici notable de la ciutat medieval. L’obra, en època més recent, havia estat adossada a un antic hostal del carrer dels Calderers, cap a entrada a la ciutat des de França. En aquest context es va forjar la llegenda de fer “un petó al cul de la lleona” per esdevenir ciutadà de Girona, i avui és un gest habitual de molts viatgers, si bé sobre la còpia realitzada el 1986 i col·locada propera a l’indret de la troballa.