# data[].attributes.headline
Прочитати текст твору

# data[].attributes.subject
Прочитати текст твору

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У Данії помер король, а його дружина Гертруда через два місяці вийшла заміж за брата свого покійного чоловіка, Клавдія, Це дуже засмутило Гамлета, сина Гертруди, бо він дуже любив батька. Його цікавив не трон, який зайняв дядько, а хвилювала зрада матері. Непокоїли також причини раптової смерті короля. Клавдій говорив, що брата вкусила змія, але Гамлет підозрював дядька.

Одного разу принц довідався, що солдати, які стояли на варті, кілька разів бачили привид короля. З'являвся він опівночі і мовчав. Гамлет вирішив зустрітися з тінню батька. Вночі зі своїм другом Гораціо та солдатом-охоронцем Марцеллом прийшов на місце, де з'являвся привид. Опівночі дух батька виник перед ними і покликав Гамлета поговорити наодинці. Привид сказав, що спав у саду, Клавдій підкрався і влив йому у вухо сік блекоти, від чого король помер. Дух просить помститися за нього, але не чинити нічого злого королеві. Привид зник, а Гамлет про це розповів тільки Гораціо.

Знаючи хитру вдачу Клавдія, Гамлет став поводитися як божевільний. Король з королевою вирішили, що божеволіє він від кохання. Гамлет дійсно кохав Офелію, дочку Полонія - радника короля. Гамлет почав поводитися грубо з Офелією, але вона вибачала йому, думала, що він втратив глузд з горя. Одного разу Гамлет послав Офелії листа, де писав про своє кохання. Дівчина показала листа батькові, а той вирішив поговорити з королем та королевою. Гамлет тим часом не тільки страждав, а й був у постійних роздумах: чи справді'Клавдій убивця, чи був то привид батька, а чи злий дух.

До міста якраз приїхали мандрівні актори, Гамлет любив їх вистави, особливо про Пріама, царя Трої. Гамлет попросив акторів зіграти цю виставу перед королем та королевою, бо там є епізод, де Луціан, близький родич графа, вбиває його і одружується з його дружиною. Принца цікавила реакція короля на цю сцену, щоб зрозуміти, чи винен він у смерті брата.

Під час вистави Гамлет помітив, що змінилося обличчя Клавдія, коли Луціан вбив графа. Король з королевою після цієї сцени покинули зал. Гамлет зрозумів, що король винен.

...Гертруда запрошує до себе сина й хоче поговорити про його поведінку, особливо його коментування вистави. Разом з тим вона хоче взнати причину божевілля. Гамлет, йдучи до матері в покої, бачив Клавдія, що молився, Міг його збити, але ще не час.

Полоній ховається за портьєрами в кімнаті королеви, щоб підслухати розмову матері з сином. Гертруда говорить, що її та батька (тобто Клавдія) турбує поведінка Гамлета. Принц обурюється, що вона вбивцю називає батьком і починає грубити. Гамлет вирішує поговорити з матір'ю відверто. Королева обурилася, що син говорить таким тоном з нею, і вирішила покликати короля. Гамлет хапає її за руку, щоб не йшла. Королева злякалася, думала, що він справді божевільний, і скрикнула. Із-за портьєри почувся крик: "Допоможіть королеві!". Гамлет думає, що то король, і протикає портьєру мечем. Королева обурюється його кривавим вчинком, а принц говорить, що її поведінка ще гірша. Просить її визнати свою провину й покаятися. Привид, який раптово з'явився перед очима Гамлета, нагадав прохання: не кривдити королеву. Принц пообіцяв, а королева ще більше була налякана поведінкою сина. Гамлет продовжував переконувати матір, щоб вона прислухалася до його слів.

Коли Гамлет побачив, кого він убив, був дуже засмучений. Король тепер має причину вислати принца з країни. Він відсилає його до Англії разом із Розенкранцем і Гільденстерном. У охоронців були листи до короля Англії з проханням вбити Гамлета, як тільки той ступить на землю. Гамлет запідозрив щось. Вночі він викрав листи і замінив своє ім'я на імена охоронців.

Незабаром на корабель напали пірати. Датський корабель втікає, а Гамлет лишається в полоні у піратів. Довідавшись, хто він, пірати висадили принца в найближчому датському порту, сподіваючись, що він добре віддячить. Незабаром Гамлет був у палаці.

Вдома він дізнається, що Офелія збожеволіла. Коли вона розвішувала на гілках свої віночки, одна гілка відламалася й дівчина впала в швидкий потік. Лаерт, брат Офелії, хоче помститися Гамлетові за батька й сестру. Це все використовує у своїх цілях Клавдій. Він пропонує отруїти кінець шпаги. Лаерт погоджується.

Відбувається дивна сцена біля могили Офелії. Лаерт стрибає в могилу, щоб і його поховали разом із сестрою. В Гамлеті прокидається кохання. Він кидається також до могили... і побилися з Лаертом. Їх розняли, але король підбурює наївного Лаерта на дружнє змагання з Гамлетом. Озрик, наближений короля, повідомляє Гамлету, що король впевнений у його перемозі. У призначений день всі зібралися, щоб подивитися на змагання. Лаерт поранив Гамлета, вони помінялися шпагами, й Гамлет поранив Лаерта.

Підступний король приготував напій з отрутою, щоб дати Гамлету, коли той захоче пити. Але отруту випила королева й вигукнула: "О Гамлете, отруєно мене!"

Гамлет все розуміє, а ще Лаерт, помираючи, говорить, що в усьому винен король. Гамлет вбиває короля, а Гораціо просить: "Ще подиши на цьому світі й про мене розкажи".

Дія третя

Сцена 1

Кімната в замку.

Входять король, королева, Полоній, Офелія, Розенкранц і Гільденстерн.

Король

І не змогли хоч якось манівцями

Дізнатись, що попутало його,

Збентеживши отак зненацька спокій

Свавільним, небезпечним маячінням?

Розенкранц

Він визнає, що сам не свій зробивсь,

А через що, сказать ніяк не хоче.

Гільденстерн

Промацати себе він не дає

І випорсає з спритністю безумця,

Як тільки до признання ми його

Підводимо.

Королева

А як він вас прийняв?

Розенкранц

Так чемно, як належить.

Гільденстерн

Та дуже силувано в поведінці.

Розенкранц

Скупий питати, а відповідати

Готовий радо.

Королева

Чи не закликали

Його ви до розваг?

Розенкранц

Випадком, пані,

Ми на шляху до замку перегнали

Якихсь акторів, мовили про них

Йому, і він аж наче звеселивсь,

Почувши це. Вони вже при дворі,

І я гадаю, вже на цей їм вечір

Загадано виставу.

Полоній

Чиста правда;

Величностям він вашим передав

Запрошення почути й подивитись.

Король

Із щирим серцем. Вельми рад я чути,

Що він схиливсь до цього.

Спонукайте його, панове, й далі

Ви до розваг.

Розенкранц

Все зробимо як слід.

Розенкранц і Гільденстерн виходять.

Король

Гертрудо, люба, нас також облиште;

Ми потай Гамлета позвать веліли,

Щоб він, мов ненароком, тут спіткав

Офелію.

А я й Полоній, з наміром найкращим,

Побачимо, небачені, їй зустріч

І непохибно зможемо дізнатись,

Вважаючи на поведінку принца,

Чи не нудьга любовна, чи не тим

Він мучиться.

Королева

Я вам корюсь.

(До Офелії.)

Голубко,

Бажала б я, щоб саме в вашій вроді

Ховалася причина всіх щаленств

Мойого Гамлета. Чесноти ваші,

Я сподіваюсь, виправлять його

На радість вам обом.

Офелія

Якби ж то, пані.

Королева виходить.

Полоній

Гуляй тут, доню. Ви ж, мій володарю,

Зі мною звольте бути.

(До Офелії)

Вдай, немов

Читаєш щось із книжки, і тому

На самоті. Усі ми варті гани,

Бо часто ми подобою й лицем

Святим та божим підсолодимо

Самого чорта.

Король (убік)

Ох, правдиво надто!

Якраз в моє сумління ляпас влучив!

О, не такі гидкі в повії щоки,

Намащені циноброю й білилом,

Як вчинок мій, фарбований словами,

Який важкий тягар!

Полоній

Вже, чую, йде; ховаймося, мій пане.

Король і Полоній виходять.

Входить Гамлет.

Гамлет

Чи бути, чи не бути - ось питання.

Що благородніше? Коритись долі

І біль від гострих стріл її терпіти,

А чи, зіткнувшись в герці з морем лиха,

Покласти край йому? Заснути, вмерти -

І все. І знати: вічний сон врятує,

Із серця вийме біль, позбавить плоті,

А заразом страждань. Чи не жаданий

Для нас такий кінець? Заснути, вмерти.

І спати. Може й снити? Ось в чім клопіт;

Які нам сни присняться після смерті,

Коли позбудемось земних суєт?

Ось в чім вагань причина. Через це

Живуть напасті наші стільки літ.

Бо хто б терпів бичі й наруги часу,

Гніт можновладця, гордія зневаги,

Відштовхнуту любов, несправедливість,

Властей сваволю, тяганину суду,

З чесноти скромної безчесний глум,

Коли б він простим лезом міг собі

Здобути вічний спокій? Хто стогнав би

Під тягарем життя і піт свій лив,

Коли б не страх попасти після смерті

В той край незнаний, звідки ще ніхто

Не повертався? Страх цей нас безволить,

І в звичних бідах ми волієм жити,

Ніж линути до невідомих нам.

Так розум полохливими нас робить,

Яскраві барви нашої відваги

Від роздумів втрачають колір свій,

А наміри високі, ледь зродившись,

Вмирають, ще не втілившись у дію.

Але тихіш! Офелія! Згадай

Мої гріхи в своїй молитві, німфо.

Офелія

Як вам жилося, принце, всі ці дні?

Гамлет

Уклінно дякую: гаразд, гаразд.

Офелія

У мене, принце, є від вас дарунки,

Що я давно вернути прагну вам;

Візьміть, будь ласка, їх.

Гамлет

Та я ж нічого

Не дарував вам зроду.

Офелія

Ні ж бо, принце.

Ви добре знаєте, були дарунки,

Ще й запашні слова їх обгортали,

Стократ дорожчими робивши їх;

Та витхнувсь аромат. Душа не йме дарів,

Як той, хто дав їх, приязню збіднів.

Візьмить же, принце, їх.

Гамлет

Ха, ха, Ви чесна?

Офелія

Принце!

Гамлет

Ви гарна?

Офелія

Що ваша милість має на увазі?

Гамлет. Що коли ви чесна й гарна, то негоже вашій чесноті вдаватися в розмови з вашою красою.

Офелія. Хіба в краси, може бути краще товариство, ніж чеснота?

Гамлет. Авжеж. Адже влада краси швидше зробить із чесноти звідницю, ніж сила чесноти перетворить красу на свою подобу. Колись це був парадокс, та наш час його стверджує. Колись я вас кохав.

Офелія. Ви й мене примусили в це повірити.

Гамлет. Даремно повірили. Прищеплювати вам чесноту - марне діло, однаково гріхом тхнутиме. Я вас не кохав.

Офелія. Тим більше я була ошукана.

Гамлет. Іди в черниці. Нащо тобі плодити грішників? Сам я більш-менш чесний, та й то міг би закинути собі дещо таке, що краще було б моїй мамі й не родити мене на світ. Я дуже пихатий, мстивий, честолюбний. До моїх послуг стільки гріхів, що я не можу ні охопити їх думкою, ні змалювати в уяві, ні знайти час на те, щоб їх здійснити. Пощо таким, як я, плазувати межи небом і землею? Ми всі затяті пройдисвіти: не вір нікому з нас. Іди собі в чорниці. Де твій батько?

Офелія. Удома, принце.

Гамлет. Хай за ним замкнуть двері, щоб він удавав блазня тільки у своїй хаті. Прощайте.

Офелія. О небеса, згляньтесь над ним!

Гамлет. Як ти віддасися, я дам тобі в посаг ось яку напасть: коли б ти навіть була цнотлива, як лід, і чиста, як сніг, однак не втечеш від поговору.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вільям Шекспір - Гамлет (скорочено)

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати скорочено "Гамлет (скорочено)" (автор: Шекспір Вільям). Стислий переказ сюжету, опис ключових подій та змісту твору в Бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Виконати вправу

# data[].attributes.subject
Виконати вправу

# data[].attributes.body
Результати надішліть, зробивши скрін

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Надія Тракалюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Життя  Вільяма Шекспіра

# data[].attributes.attachment_link.description
З'єднайте події і дати

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
читати онлайн

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Монолог "To be, or not to be" є, мабуть, одним із найвідоміших фрагментів спадщини Шекспіра. Навіть людина, яка не читала "Гамлета", напевно чула слова " Бути чи не бути - ось у чому питання? " - Цей вираз постійно повторюється в нашій мові. У цьому сам текст знаменитого монологу одна із найскладніших перекладу уривків творчості Шекспіра і досі привертає увагу безлічі перекладачів. Пропонуємо вашій увазі текст монологу "Бути чи не бути" в перекладі Українською, Англійською, на Русском.

Деякі з цих перекладів вже стали класикою, а деякі вельми недосконалі, але результат змагання перекладачів визначить час - і Ви, шановні читачі.

Зміст

1. Гамлет "Бути чи не бути" (переклад О. Тільної)

2. Гамлет "Бути чи не бути" вірш (переклад П. Куліш)

3. Гамлет Бути чи не бути вірш (переклад Юрія Андруховича)

4. Монолог Гамлета на украинском (переклад О. Бургардт)

5. Вірш "Бути чи не бути" (переклад Л. Гребінка)

6. Монолог Гамлета "Бути чи не бути" (переклад М. Старицький)

7. Монолог гамлета "Быть или не быть" на русском (в переводе Б. Пастернака)

8. Бути чи не бути Англійською

Гамлет Бути чи не бути текст Українською (переклад О. Тільної)

Бути чи не бути аудіо слухати (відео)

Гамлет бути чи не бути вірш (переклад П. Куліш)

Гамлет Бути чи не бути вірш (переклад Юрія Андруховича)

Монолог Гамлета на украинском (переклад О. Бургардт)

Вірш "Бути чи не бути" (переклад Л. Гребінка)

Монолог Гамлета "Бути чи не бути" (переклад М. Старицький)

Монолог Гамлета на русском "Быть или не быть" текст
Отрывок из пьесы "Гамлет" У. Шекспира
в переводе Б. Пастернака
Бути чи не бути Англійською текст

"Бути чи не бути" (англ. To be, or not to be) - початкові слова знаменитого монологу Гамлета в однойменній п'єсі Шекспіра (Дія третя, Сцена 1).

Українською мовою монолог переклали: Пантелеймон Куліш, Михайло Старицький, Освальд Бургардт, Леонід Гребінка, Григорій Кочур, Юрій Андрухович. ( вікіпедія)

# data[].attributes.attachment_link.title
"Бути чи не бути" Гамлет - Монолог Гамлета Українською

# data[].attributes.attachment_link.description
Монолог "To be, or not to be" є, мабуть, одним із найвідоміших фрагментів спадщини Шекспіра. Навіть людина, яка не читала "Гамлета", напевно чула слова " Бути чи не бути - ось у чому питання? " - Цей вираз постійно повторюється в нашій мові.

# data[].attributes.headline
Повний текст твору

# data[].attributes.subject
Повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Переклад Леоніда Гребінки

ДІЙОВІ ОСОБИ
Клавдій, король Данії.
Гамлет, син покійного й племінник нинішнього короля.
Полоній, головний королівський радник.
Гораціо, друг Гамлета.
Лаерт, син Полонія.
Вольтіманд, Корнелій, Розенкранц, Гільденстерн, Озрік, Дворянин -придворні.
Священик.
Марцелл, Бернардо - офіцери.
Франціско, солдат.
Рейнальдо, слуга Полонія.
Актори.
Два гробокопи.
Фортінбрас, принц норвезький.
Норвезький капітан.
Англійські посли.
Гертруда, королева Данії, мати Гамлета.
Офелія, донька Полонія.
Привид Гамлетового батька.
Вельможі, дами, офіцери, солдати, матроси, гінці, почет.

Місце дії - Ельсінор.

ДІЯ ПЕРША

СЦЕНА 1
Ельсінор. Майданчик перед замком.
Франціско на варті. Входить Бернардо.
Бернардо
Стій! Хто там?
Франціско
Ні, перше ти назватися повинен.

Бернардо
Нехай живе король!
Франціско
Бернардо?
Бернардо
Він.
Франціско
Прийшли ви без запізнення сьогодні.
Бернардо
Дванадцять б'є. Іди, Франціско, спати.
Франціско
За зміну щира дяка; холод лютий,
Та й моторошно якось.
Бернардо
Спокійне все?
Франціско
І миша не пробігла.
Бернардо
Ну що ж, добраніч.
Спіткаєш там Гораціо й Марцелла,
Скажи їм, хай не баряться на варту.
Франціско
Здається, чути їх. Гей, стій! Хто там?
Входять Гораціо й Марцелл.
Гораціо
Держави друзі.
Марцелл
И слуги короля.
Франціско
Добраніч вам.
Марцелл
Бувай, солдате чесний.
А хто вартує?
Франціско
На посту Бернардо.
Добраніч вам.
(Виходить)
[7]
Марцелл
Бернардо, гов!
Бернардо
Скажи,
Гораціо з тобою?
Гораціо
Наче так.
Бернардо
Вітаю вас, Гораціо й Марцелле.
Марцелл
Ну що, була поява й цеї ночі?
Бернардо
Я ще не бачив.
Марцелл
Гораціо вважає - то химера,
І він, мовляв, нізащо не повірить
У те страшне, що бачили ми двічі.
Я тим-то й ублагав його прийти
Вночі повартувати разом з нами,
Щоб, як привиддя з'явиться, він навіч
Переконавсь і мовив би до нього.
Гораціо
Пусте, пусте, не вийде.
Бернардо
Сядь, і ми
Знов штурмувати будемо твій слух,
Стійкий, як мур, до оповідей наших
Про диво, нами бачене.
Гораціо
Що ж, сядьмо.
Послухаймо, що розповість Бернардо.
Бернардо
Минулу ніч, коли ген та,
На захід від Полярної, зоря,
Дозором обійшовши небосхил,
Дійшла туди, де сяє, я й Марцелл.
Годину щойно вдарило...
Входить Привид.
Марцелл
Тихіше! Бачите, явився знову.
Бернардо
Поставою - мов наш король-небіжчик.
Марцелл
Гораціо, ти книжник: мов до нього.
Бернардо
Хіба не схожий він на короля?
Гораціо
Авжеж; аж моторошно з дива й ляку.
Бернардо
Чекає слів.
Марцелл
Гораціо, питай.
Гораціо
Хто ти, що опівнічної доби
Прибрав собі цей войовничий образ,
[8]
Яким покійний Данії король
Вражав колись? В ім'я небес, кажи!
Марцелл
Образився.
Бернардо
Відходить пріч.
Гораціо
Стій, стій!
Стій і кажи! В ім'я небес, кажи!
Привид виходить.
Марцелл
Пішов; не відповість.
Бернардо
Ну що, Гораціо, ти зблід, дрижиш?
І це лише, по-твоєму, химера?
Як мислиш ти?
Гораціо
Як перед богом, я не йняв би віри,
Коли б не свідчення, правдиве й певне,
Моїх очей.
Марцелл
На короля не схожий?
Гораціо
Як сам на себе ти.
В такому панцері він був тоді,
Коли здолав пихатого Норвежця;
Так супився, коли у гніві скинув
Отих поляків із саней на лід.
Це диво дивне.
Марцелл
Вже втретє, саме в цю годину мертвих,
Ступою воїна він тут проходить.
Гораціо
Не знаю, далебі, як пояснити,
Та тільки це знамення, що віщує
Всій Данії напасті несказанні.
Марцелл
Тож сядьмо, й той, хто знає, хай розкаже:
Нащо така сувора й пильна варта
Виснажує щоночі всіх підданців,
Для чого з міді ллють щодня гармати
Й завозять в край знаряддя до війни;
Чом корабельників женуть силком
На труд важкий, який не зна неділь;
До чого йде, навіщо в цій гарячці
З'єднались на роботі ніч і день?
Хто це мені з'ясує?
Гораціо
Я. Принаймні
Так кажуть: Гамлет, наш король покійний,
Чия подоба щойно нам являлась,
[9]
Від короля норвежців Фортінбраса,
Що мордувавсь від заздрої пихи,
Дістав був виклик; наш хоробрий Гамлет
(Таким вважав його ввесь світ, нам знаний)
Вбив Фортінбраса в герці. А з угоди,
Печатьми скріпленої, переможцю
Убитий віддавав з життям укупі
Всі землі, завойовані в походах.
І наш король супроти закладавсь
Належним шматом володінь, які
Пристали б до дідизни Фортінбраса,
У разі б він подужав. Тож законно
Дістались Гамлету норвезькі землі,
Як знано й вам. Та Фортінбрас-молодший,
В незрілому завзятті запальний,
Понабирав в околицях норвезьких
Шибайголів, безстрашних гольтіпак,
За хліб і харч на всяке діло вдатних,
Де пахне здобиччю. Тут видно намір
(Принаймні так вважає уряд наш)
Оружною рукою, силоміць
Собі вернути згадані краї,
Що втратив батько. Ось у чім причина,
Гадаю я, всіх заходів воєнних,
Та й наших вартувань,- і джерело
Тривог та метушні у нас в державі.
Бернардо
Воно й по-моєму виходить так.
Либонь, якраз на те мара зловісна
Явилась у подобі короля,
Що був і є призвідцею тих війн.
Гораціо
Дрібниця, що затьмарює нам розум.
В щасливі й славні дні розвою Риму,
Коли загинуть мав могутній Юлій,
Могили розкривались, і мерці
Ходили квилячи вздовж римських вулиць;
Хвостаті зорі, і криваві роси, й на сонці плями, а світило вод,
Шановане в Нептуновому царстві,
На тьму хворіло, мов під суд страшний.
Якраз такі тяжких подій предтечі,
Гінці, що нашу долю провіщають,
Знамення злигодням лихим прийдешнім
З'явилися від неба та землі
На пострах Данії й всього народу.
[10]
З'являється Привид.
Ба, цитьте! Гляньте, знову йде! Хай згубить
Мене, та я дорогу перейду.
(Розводить руки)
Як маєш ти, маро, дар мови, звуку,
Озвись до мене!
Як треба добру річ яку зробити,
Тобі в полегкість, а мені в спасіння,
Озвись до мене!
Якщо тобі відома доля краю,
Яку іще не пізно відвернути,
То озовися!
Або як ти ще за життя сховав
У землю скарб нагарбаний, за віщо
Ви, духи, кажуть, бродите по смерті.
Піє півень.
То говори! Спини його, Марцелле!
Марцелл
Метнути протазаном?
Гораціо
Так, якщо
Не спиниться.
Бернардо
Та ось він.
Гораціо
Ось він, тут!
Привид виходить.
Марцелл
Пішов.
Ми прогнівили видиво величне
Уявною погрозою насильства;
Бо, мов повітря, привид невразливий,
Погрози наші - то йому зневага.
Бернардо
Якби не півень - може б, і озвався.
Гораціо
А як здригнувся, мовби винуватий,
На віщий поклик! Я чував не раз,
Що співом голосистим і дзвінким
Пробуджує щоранку бога сонця
Сурмач досвітній. Ледь його почувши,
В повітрі чи в землі, в огні чи в морі,
Завсіди мандрівна душа спішить
В свої пороги. А що правда це -
Самі ми впевнились допіру.
Марцелл
Наш привид щез, лише запіяв півень.
І, кажуть, справді перед тими днями,
[11]
Коли справляється різдво Христове,
Співець світанку піє всеньку ніч;
Ніякий, кажуть, дух тоді блукати
Не зважиться, планети зла не коять,
Не згубить мавка, відьма не вчаклує -
Такий той час священний і спасенний.
Гораціо
Чував таке і я - і трохи вірю.
Та, гляньте, ранок у багряних шатах
З-за тих-он круч ступає по росі.
Кінчаймо варту. Раджу - сповістім
Ми молодого Гамлета про те,
Що бачили; життям клянусь, що дух,
Німий для нас, до нього обізветься.
Чи згодні, щоб йому це розказати,
Як приязнь і повинність нам велить?
Марцелл
Авжеж, ми згодні; я скажу вам, де його спіткати можна нині вранці.
Виходять.

СЦЕНА 2
Парадна зала в замку. Фанфари.
Входять король, королева, Гамлет, Полоній, Лаерт, Воль" тіманд, Корнелій, придворні та почет.
Король
Хоч свіжі в нас ще спогади смутні
Про Гамлетову смерть і хоч годиться
Ще нам в серцях плекати ревний смуток,
Державі - тугою повити чоло,
Одначе глузд натуру вже зборов,
І ми, розважно тужачи за братом,
Не забуваємо й про нас самих.
Отож вдову порфіроносну, доти
Сестру, а нині нашу королеву,
Взяли ми,- радість тлумлячи журбою
(Сльоза в одному оці, в другім - усміх),
По мірці зваживши і щастя й лиха:
В весіллі жаль, веселість у жалобі,-
Собі в подружжя. На поради ваші,
Що до одруження схиляли нас,
Пристали ми. За них вам наша дяка.
[12]
Тепер до інших перейдімо справ:
Як вам відомо, юний Фортінбрас,
Малу ціну поклавши нашій силі
Чи сподіваючись, що втратить єдність
Наш край по смерті любого нам брата,
Узяв до спілки мрію самолюбну
Й наваживсь нам посланням докучати,
Де вимагає повернути землі,
Що у його вітця преславний брат наш
По праву відібрав. Це щодо нього.
Тепер - навіщо ми вас тут зібрали.
Ось цим листом ми просимо Норвежця,
Старого Фортінбрасового дядька,-
До ложа неміччю прикутий, він
Навряд чи й чув про наміри небожа,-
Усім цим заходам кінець покласти.
Адже усе спорядження й вербунок
Обтяжують його ж підданців. Тож,
Корнелію наш добрий, Вольтіманде,
До ветхого Норвежця вас шлемо
З поклонами й листом, без повноважень
Рядити з ним над визначені межі,
Що вказані у грамотах оцих.
Хай поспіх ваш засвідчить вашу ревність.
Корнелій і Вольтіманд
Ми виявим, як завжди, нашу ревність.
Король
Ми певні в цім. Щасливої путі.
Вольтіманд і Корнелій виходять.
А ти, Лаерте, з чим до нас прийшов?
З проханням? Ну, у чім воно, Лаерте?
Бажання в міру датський володар
Задовольнить. Чого лишень, Лаерте,
Попросиш - самохіть усе я вволю.
Бо голова не так близька до серця,
Рука не так до послуги устам,
Як датське берло батькові твойому.
Чого ж, Лаерте, хочеш?
Лаерт
Володарю,
Лиш волі вашої - мені вернутись
До Франції, звідкіль прибув я радо
На ваше в Данію коронування;
Я виконав обов'язок, і нині
[13]
Назад мої думки й бажання линуть
І просять дозволу та згоди в вас.
Король
А батько згоден? Що Полоній скаже?
Полоній
Він так настійливо благав мене,
Аж поки я, нарешті, поступився
І згоду, хоч і нехотя, а дав.
Прошу, дозвольте й ви йому від'їхать.
Король
Щасти тобі, Лаерте! Хай повік
На добре діло час тобі слугує.
А ти, небоже Гамлете, мій сину...
Гамлет
(убік)
Хоч родич я, та не такий вже й рідний.
Король
Тобі чоло ще й досі темнять хмари?
Гамлет
Ні, навпаки: мене все палить сонце.
Королева
Скинь барви ночі, Гамлете ласкавий,
І дружнім оком глянь на короля.
Доволі вже, повіки опустивши.
Шукать вітця, що обернувся в прах.
Звичайна доля: кожне мре створіння,
Проходячи у вічність через тління.
Гамлет
Авжеж, звичайна доля.
Королева
Чом же щось
Тобі незвичним в долі цій здалось?
Гамлет
"Здалось"? О ні, чуже мені це слово.
Ні плащ мій, мов чорнило, люба мати,
Ані врочисті одяги жалоби,
Ні переривчасті й тяжкі зітхання,
Ні повноводі ручаї з очей,
Ні вираз втрати й суму на лиці,-
Всі вияви і всі ознаки горя
Не значать правди, а лише "здаються".
Бо всі ці речі легко можна вдати.
Над те одіння смутку показне
Щось інше глибше пойняло мене.
Король
Так, Гамлете, природно і похвально
Повинність скорбну батькові віддати.
Однак твій батько теж утратив батька,
А той - свого.

# data[].attributes.attachment_link.title
Гамлет - Вільям Шекспір, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте повний текст "Гамлет" (автор: Вільям Шекспір) онлайн українською. Повний текст електронної книги Вільям Шекспір - Гамлет в перекладі українською мовою на УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Послухайте монолог Гамлета

# data[].attributes.subject
Послухайте монолог Гамлета

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
Монолог Гамлета "Бути чи не бути" слухати українською. Вільям Шекспір

# data[].attributes.headline
Монолог у виконанні актора

# data[].attributes.subject
Монолог у виконанні актора

# data[].attributes.body
Чи сподобалось вам?

# data[].attributes.headline
Вивчити монолог Гамлета напам'ять

# data[].attributes.subject
Вивчити монолог Гамлета напам'ять

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У трагедії Вільяма Шекспіра "Гамлет" зображений новий на той час тип героя - герой-гуманіст. По ходу твору Гамлет намагається вирішити складні морально-етичні проблеми, знайти істину. Він робить свої вчинки на основі філософських роздумів.

Одним з головних морально-філософських питань, які хвилюють Гамлета, є проблема помсти. Помститися вбивці свого батька, покарати зло і тим самим продовжити ланцюг злодіянь? Або змиритися, винести і пробачити? Чи варто оборонятися під ударами долі? В кінці твору Гамлет приходить до висновку, що нескінченно терпіти зло неможливо. Але на це вічне питання людство досі не має чіткої відповіді.

Мотиви таємниці життя і загадки смерті також хвилюють Гамлета: "Бути чи не бути?"

Це знамените питання він задає собі в монолозі. Що таке життя, і що чекає людей після нього? Сон? Або щось інше? Як же це так, що один удар кинджала може навіки стерти весь світ людини з її почуттями, переживаннями? Чи це неможливо? Біля могили блазня Йорика Гамлет розмірковує над тим, куди дівається земна слава: гордовитість придворних, метушлива догідливість слуг, військова доблесть полководців, краса світських дам.

Ще один морально-філософський мотив твору - роздуми про вірність і відданість. Гамлет роздумує про свою відданість батькові. Його до глибини душі вражає швидке весілля своєї матері з братом покійного чоловіка:

"ще червоність від сліз з повік не зійшла, ще цілі чоботи, в яких вона супроводжувала труну батька":

"О, жінки, ім'я вам - віроломство!"

Гамлет розмірковує над тим, наскільки ж люди в суспільстві "нікчемні, пласкі і тупі" у своїх прагненнях до грубої вигоди.

Трагедія "Гамлет" написана Шекспіром в епоху Відродження. Основною ідеєю Відродження стала ідея гуманізму, людяності, тобто цінності кожної людини, кожного людського життя самого по собі.

Час Ренесансу (Відродження) вперше затвердив ідею про те, що людина має право на особистий вибір і на особисту свободу волі. Адже раніше визнавалася тільки воля Бога. Ще дуже важливою ідеєю Відродження стала віра у великі можливості людського розуму.

Мистецтво та література в епоху Ренесансу виходять з-під необмеженої влади церкви, її догматів і цензури, і починають розмірковувати над "вічними темами буття":

над загадками життя і смерті.

Вперше виникає проблема вибору: як поводитися в тих чи інших ситуаціях, що є правильним з точки зору людського розуму і моралі? Адже люди вже не задовольняються готовими відповідями релігії.

Гамлет, принц данський, в епоху Відродження став літературним героєм нового покоління. В його особі Шекспір стверджує ренесансний ідеал людини могутнього розуму, сильної волі. Гамлет здатний поодинці вийти на боротьбу зі злом. Ренесансний герой прагне змінити світ, впливати на нього, і відчуває в собі сили зробити це. До Шекспіра героїв такого масштабу в літературі не існувало. Тому історія Гамлета стала "проривом" в ідейному змісті європейської літератури.

# data[].attributes.attachment_link.title
Аналіз твору "Гамлет" Шекспіра

# data[].attributes.attachment_link.description
У трагедії Вільяма Шекспіра "Гамлет" зображений новий на той час тип героя - герой-гуманіст. По ходу твору Гамлет намагається вирішити складні морально-етичні проблеми, знайти істину. Він робить свої вчинки на основі філософських роздумів. Одним з головних морально-філософських питань, які хвилюють Гамлета, є проблема помсти. Помститися вбивці свого батька, покарати зло і тим самим продовжити ланцюг злодіянь?

# data[].attributes.headline
Прослухайте аудіокнигу

# data[].attributes.subject
Прослухайте аудіокнигу

# data[].attributes.body
Чи все зрозуміло? Яке враження від почутого? Відповідь надішліть за допомогою голосового повідомлення

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
"Гамлет" аудіокнига (скорочено). Вільям Шекспір

# data[].attributes.headline
Паспорт твору Вільяма Шекспіра «Гамлет»

# data[].attributes.subject
Паспорт твору Вільяма Шекспіра «Гамлет»

# data[].attributes.body
Записати основні поняття у зошит

# data[].attributes.attachment_link.title
паспорт тв Гамлет

# data[].attributes.headline
Тестові завдання

# data[].attributes.subject
Тестові завдання

# data[].attributes.headline
Перегляньте відео про письменника

# data[].attributes.subject
Перегляньте відео про письменника

# data[].attributes.body
Додайте в коментарях, хто ознайомився. Що вразило, здивувало?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
Вільям Шекспір біографія скорочено українською (відео)

# data[].attributes.headline
Інтелект карта - опорний конспект до теми

# data[].attributes.subject
Інтелект карта - опорний конспект до теми

# data[].attributes.body
Опрацювати карту - схему. Головне записати у зошит

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Валентина Виловата

# data[].attributes.attachment_link.title
Біографія Шекспіра

# data[].attributes.headline
Заповнити ФБ-сторінку героя

# data[].attributes.subject
Заповнити ФБ-сторінку героя

# data[].attributes.headline
Заповнити ФБ-сторінку Шекспіра

# data[].attributes.subject
Заповнити ФБ-сторінку Шекспіра

# data[].attributes.headline
Творчі завдання

# data[].attributes.subject
Творчі завдання

# data[].attributes.headline
Створи хмаринку слів, у якій зашифруй цитати з твору. Для створення хмаринок слів скористайся програмами Word It Out, Word Cloud Generation, Word Art , Wordcloud.

# data[].attributes.subject
Створи хмаринку слів, у якій зашифруй цитати з твору. Для створення хмаринок слів скористайся програмами Word It Out, Word Cloud Generation, Word Art , Wordcloud.

# data[].attributes.headline
Використовуючи інтернет-ресурси(наприклад, Canva), створи обкладинку до твору «Гамлет» . Поясни вибір асоціативних малюнків (якщо є), кольористики, графіки,шрифтової композиції.

# data[].attributes.subject
Використовуючи інтернет-ресурси(наприклад, Canva), створи обкладинку до твору «Гамлет» . Поясни вибір асоціативних малюнків (якщо є), кольористики, графіки,шрифтової композиції.

# data[].attributes.headline
Переглянь фільм, знятий за однойменним твором Шекспіра

# data[].attributes.subject
Переглянь фільм, знятий за однойменним твором Шекспіра

# data[].attributes.body
Подумай, чи вдалося режисерові передати авторський задум. Як тобі гра акторів? Який образ, на твою думку,
найповніше розкрився? Чи допоміг тобі фільм
збагнути суть ідейного навантаження твору?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Фільми і серіали дивитися онлайн безкоштовно в українському перекладі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Гамлет - драматична стрічка з Мелом Гібсоном у головній ролі, яка створена на основі однойменного твору Шекспіра, але має певні відхилення від оригінального сюжету. Але вічні теми залишаються: про любов, зраду, смерть і жагу помсти. Головною дійовою особою є Гамлет. Його батько був королем Данії, але нещодавно він помер. Для всіх це стало шоком, а особливо важко переживає втрату батька головний герой. Гамлет упевнений, що тато помер не своєю смертю, а був убитий, але це лише здогадки, а потрібні якісь докази. Коли до Гамлета приходить привид батька, він ще більше переконується, що його підозри мають основу. Та найсумніше для героя, що підозрюваним стає його дядько Клавдій. В голові Гамлета занадто багато думок, він постійно шукає відповіді на свої питання, і це доводить його майже до божевілля. Навіть люди навколо помічають, що з ним щось не те...

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
переконується

# data[].attributes.attachment_link.description
Гамлет - драматична стрічка з Мелом Гібсоном у головній ролі, яка створена на основі однойменного твору Шекспіра, але має певні відхилення від оригінального сюжету. Але вічні теми залишаються: про любов, зраду, смерть і жагу помсти. Головною дійовою особою є Гамлет. Його батько був королем Данії,

# data[].attributes.headline
Враження від аудіо 

# data[].attributes.subject
Враження від аудіо 

# data[].attributes.headline
ФБ-сторінка Гамлета 

# data[].attributes.subject
ФБ-сторінка Гамлета 

# data[].attributes.body
Рома Романчук

# data[].attributes.headline
Враження від аудіо

# data[].attributes.subject
Враження від аудіо

# data[].attributes.body
Рома Романчук

# data[].attributes.headline
Мої враження від аудіо.                    

# data[].attributes.subject
Мої враження від аудіо.                    

# data[].attributes.headline
Аналіз твору

# data[].attributes.subject
Аналіз твору

# data[].attributes.body
Рома Романчук

# data[].attributes.headline
Вправу виконав.

# data[].attributes.subject
Вправу виконав.

# data[].attributes.headline
Скласти пазл

# data[].attributes.subject
Скласти пазл

# data[].attributes.attachment_link.title
st6278 - Зарубіжна література 6 кл. - Світязь - Email Puzzle