# data[].attributes.headline
Вірш про Хмельницький

# data[].attributes.subject
Вірш про Хмельницький

# data[].attributes.body
(Цей вірш написаний поетом - подолянином Михайлом Войнаренком. У вірші прослідковується історія нашого міста з давнини до сьогодення. Як наше місто гордо повставало після знищення і яке воно чудове сьогодні.)

Місто над Бугом
Коли я додому вертаюсь,
До рідних прибузьких алей,
То радо мене зустрічає
Перон світанкових очей.
А я намагаюсь впізнати
Те місце, де вперше хтось звів
Фортецю над Бугом і хати,

Сім перших дворів, сім димів.
Літа пориваються в вирій,
Лиш Плоска не знає років..
Плоскирів, Плоскирів, Плоскирів,
Відлуння далеких віків.
Зазнав ти біду і наругу,
Горіли фортеця й поля,
Заплави Південного Бугу,
Моя нескоренна земля.
На тебе не раз зазіхали
Із різних сторін вороги,
Тоді подолян виручали
Богдана славетні полки
. Минулись пожежі та бурі,
І виріс між щедрих полів,
Проскурів, Проскурів, Проскурів-
Прамісто моїх земляків.
І сяють сьогодні в пурпурі
Околиці новобудов,
А стріли в гербі на лазурі –
То віра, надія й любов.
Прийшла довгомріяна вол
я І Лесі крилаті слова:
"Красо України, Подолля"...
Душею ти знов ожила.
Далеко я їду чи близько,
А тут в мене друзі й сім'я...
Хмельницький, Хмельницький, Хмельницький
Ти доля і гордість моя!

# data[].attributes.headline
Хмельниччина

# data[].attributes.subject
Хмельниччина

# data[].attributes.body
Хмельниччина – перлина Волині і Поділля, краса України. Леся Українка недарма писала: «Краса України, Подолля!». Це прекрасний край, населений працелюбними людьми, патріотами своєї малої батьківщини. Ліси і доли, дзеркальна гладь ставків, озер і річок, історико-архітектурні пам’ятки Кам’янця-Подільського, Меджибожа, Ізяслава та інших територій, надра й чорноземи – усе це та багато іншого створює умови для повноцінної активної життєдіяльності людей нашого краю.

# data[].attributes.body
Як ви могли здогадатися мова піде сьогодні про наше місто ,а саме про тих хто із славетних людей народився у нашому місті.

Метою нашого уроку є дізнатись видатних людей Хмельниччини ,чим вони стали відомі ,чому. Залучити  до навчання ,пізнання навколишнього середовища, розвивати вміння аналізувати і узагальнювати знання, мовлення, розвивати логічне мислення, пам'ять, виховувати любов до рідної мови,краю,історії,інтерес до видатних постатей рідного краю.

# data[].attributes.headline
Мерлені Ірина Олексіївна

# data[].attributes.subject
Мерлені Ірина Олексіївна

# data[].attributes.body
Мерлені Ірина Олексі́ївна (уроджена Ірина Олексіївна Мельник; нар. 8 лютого 1982,Кам'янець-Подільський) — заслужений майстер спорту з вільної боротьби,олімпійська чемпіонка (Афіни, 2004), бронзова призерка Олімпіади (Пекін, 2008); чемпіон світу (2000, 2001, 2003, 2007), чемпіон Європи (2004, 2005), вагова категорія — до 48 кг.

Народилася 8 лютого 1982 р. в Кам'янці-Подільському (Хмельницька область). Батько і перший тренер — Олексій Володимирович Мельник.

Заміжня. Чоловік — майстер спорту міжнародного класу з вільної боротьбиАндрій Микульчин. Сини Артур, Адам. Вийшла заміж 18 лютого 2006. Після одруження Ірина взяла прізвище свого чоловіка, але під час спортивних змагань послуговувалась звичним Мерлені, оскільки саме під цим прізвищем досягла найбільших перемог на світовій борцівській арені, і воно відоме всьому світові[1].

Спортивна кар'єра: прийшла в боротьбу у віці 15 років. Приїхала до Львова на навчання  в училище фізичної культури під прізвищем Мельник.

В 2007 році Ірина Мерлені завоювала срібну медаль на чемпіонаті світу з боротьби, що проходив у Баку[3]. Незадовго до світової першості, Ірина упевнено виграла міжнародний турнір у Польщі.

Чемпіонка Олімпійських ігор 2004 в м. Афіни, Триразова чемпіонка світу, срібний призер чемпіонату світу 2007, Багаторазова чемпіонка України.

# data[].attributes.headline
Олександр Валерійович Пономарьов

# data[].attributes.subject
Олександр Валерійович Пономарьов

# data[].attributes.body
Український співак, телеведучий,народний артист України (2006), суддя шоу Голос країни.Олександр Пономарьов народився 9 серпня 1973 року у місті Хмельницький. Олександрів батько Валерій — з Хмельницького, а мати — Любов Анатоліївна — з Донецька.

У дитинстві Сашко хворів на малокрів'я. Підлікувавшись, вiн зовсім змінився: став постійно битися з хлопцями, належав до хуліганських компаній. А з 6 років вирішив вкласти всю свою силу в бокс, яким професійно займався до 15 років.

Змалку мати помітила в сина ще один талант — співочий. Але батьки не могли знайти гроші на музичну школу, а перше фортепіано Олександр отримав, коли вже закінчував восьмий клас. Та Сашко протягом усього дитинства співав у дворі під гітару. Так, коли йому було 12 років, з'явилася пісня «Святая Анна». Сашко навіть співав її під вікнами однієї однокласниці, яка йому подобалася.

Під час одного з боксерських поєдинків Сашко пропустив удар в голову. Травма призвела до швидкої втрати зору. Лікарі звеліли Пономарьову відмовитися від боксу. Хлопець якраз закінчив 8 клас. З'явилася можливість вступити в училище, яких тоді в Хмельницькому було 3 — медичне, педагогічне та музичне. Сашко вибрав музичне (з огляду на давню любов до музики). На вступному іспиті Олександр Пономарьов співав пісню «Ніч така місячна».

# data[].attributes.headline
Андрій Васильович Столярчук

# data[].attributes.subject
Андрій Васильович Столярчук

# data[].attributes.body
Андрій Васильович Столярчук (нар. 25 березня 1982, Хмельницький) — український спортивний телекоментатор. Спеціалізація — футбол, хокей та біатлон.

У 2003—2004 роках працював на посаді журналіста в спортивних редакціях «Першого Національного» та ТРК «Ера». З травня 2004 року працював на посаді спеціального кореспондента в телекомпанії «Поверхность Спорт-ТВ», яка виготовляє канали «Спорт 1», «Спорт 2», «Спорт 3», «Спорт 4» та «Спорт HD». Також працював на телеканалі «Інтер+».

У 2006 році здобув диплом магістра Інституту Журналістики КНУ імені Шевченка. З серпні 2010 року почав працювати на Першому національному. Ведучий програми «Футбольний код». Також працює на телеканалі «XSPORT».

Має досвід коментування матчів футбольної Ліги Чемпіонів, Кубка УЄФА, національних збірних, європейських чемпіонатів, хокейних щоденників НХЛ, Олімпіади-2008 в Пекіні тощо.

З 8 червня до 1 липня 2012 року коментував на Першому національному матчі Чемпіонату Європи. Коментував 6 матчів Євро-2012, в тому числі фінал (у парі з Денисом Босянком). Паралельно з коментуванням вів щоденну інформаційну-аналітичну програму «Наше Євро», гостями якої були Юрій Калітвінцев, Володимир Мунтян, Василь Рац, Максим Шацьких, Владислав Ващук, Юрій Максимов, Андрій Гусін, Павло Шкапенко, Віталій Рева, Юрій Мороз, Віталій Кличко, Михайло Поплавський, Микола Тищенко та інші.

З 27 липня по 14 серпня 2012 року працював у Лондоні на ХХХ Олімпійських Іграх як коментатор. За підсумками цієї роботи йому присвоєно почесне звання «Заслужений журналіст України».

# data[].attributes.headline
Наталія Олександрівна Валевська

# data[].attributes.subject
Наталія Олександрівна Валевська

# data[].attributes.body
Українська співачка, володарка премії «Кришталевий мікрофон» у номінації «Народне визнання року», володарка «Золотої зірки» Алли Пугачової і Ордену Святого Станіслава.

Народилася 10 червня 1981 року в місті Хмельницький. У 1996 року закінчила Хмельницьку музичну школу за класом вокалу. Закінчила Київський національний університет культури і мистецтв. У 1999 році вперше взяла участь у конкурсі молодих естрадних виконавців «Пісня над Бугом», де посіла перше місце. З 2000 по 2005 рік працювала ведучою на весіллях.

Наталія закінчила з відзнакою Київський національний університет культури та мистецтв, факультет «Музичне мистецтво» в 2007 році.

Наталія Валевська — Лауреат I премії міжнародного конкурсу «Сім культур», лауреат І премії Міжнародного конкурсу молодих виконавців «Мости дружби», лауреат II премії Міжнародного конкурсу естрадної пісні ім. Володимира Івасюка (2003 рік).

У 2004 році Валевська перемогла у конкурсі естрадної пісні серед молодих виконавців «Стань зіркою» і отримала «Гран-прі» престижного Міжнародного конкурсу «Ялта-2004» у рамках телефестивалю «Море друзів».

2005 рік подарував Наталії перемогу у телевізійному проекті «Шанс» і III премію Міжнародного пісенного фестивалю «Слов'янський базар» у Вітебську. У Великобританії Наталя отримує премію UBN AWARD 2004 у номінації «Відкриття року». Пізніше, запише дует з Народним артистом України, солістом «Метрополітен-опера» Володимиром Гришком.

# data[].attributes.headline
Леся Іванівна Нікітюк

# data[].attributes.subject
Леся Іванівна Нікітюк

# data[].attributes.body
Українська телеведуча. Найбільш відома по телепередачі "Орел і решка".

Леся Нікітюк народилася у місті Хмельницькому 19 жовтня 1987 року. Мама – Нікітюк Катерина Петрівна, батько – Нікітюк Іван Іванович, робітники ВАТ «Укрелектроапарат». Після закінчення школи Леся здобула вищу освіту у Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії. Під час навчання дівчина була учасницею команди КВК «Торнадо Люкс». Постановка «Галя, я в маршрутці» зібрала понад 6000000 переглядів на YouTube.

У 2009 році Леся в компанії зі своєю близькою подругою Ольгою Панасенко почала виступати в Бігуді шоу. У 2011 році Леся та Ольга взяли участь у шоу «Розсміши коміка», де їм вдалося заробити 10 000 гривень. У 2012 році вони знову виступили на цьому шоу, і цього разу їм вдалося розсмішити гумористів на 50 000, а потім ще на 20 000 гривень.

Наприкінці 2016 року Леся вирушила разом із Регіною Тодоренко на зйомки 13-го сезону «Орел і решка» до «найрайських та пекельних місць світу». Прем'єра сезону відбулася 13 лютого 2017 року.