# data[].attributes.body
i 1814/d.2 didaktiske revolution blev skoleloven dannet og dette betød at almueskolen som det blev kaldt dengang, gav 7 års undervisning for alle børn i Danmark. Dengang var der kun to klasser og man kunne modtage undervisning til man skulle konfirmeret. Der var dog kun undervisning for børnene på landet hver anden dag. Højst sandsynligt fordi der var brug for hjælp derhjemme og på arbejdet i forhold til børnene i byen som have forældre der måske havde flere penge.

I skolen var det både kønsopdelt og opdelt i at 7-10 årige i nederste og 11-14 årige til de øverste.

# data[].attributes.body
Den første børnehave med offentlig pasning.

# data[].attributes.body
Skifter man navnet fra almueskolen til folkeskolen og alle lære er uddannede.

# data[].attributes.body
Her opstod der er en betydelig stor brug af fritidspædagoger da mange børn kom i skole og derfor også fik fra efter skolen. Her kom der en stigende opmærksomhed på fritidspædagogerne, da man så en positiv betydning hos børnene og det er her hvor begrebet fritidspædagogik blev udvidet til støtte børns og unges individualisering og sociale integration.

# data[].attributes.body
den tredje didaktiske revolution hvor lærerne bestræbte sig efter at undervise med eleverne og udvikle en livsnærig og meningsfuld indhold til eleverne. Mængden af afstraffelser blev reduceret og suppleret med belønninger. Det meste satte dog først for alvor sit præg i skolen 30-40 senere.

# data[].attributes.body
40’rne starter op med fem mørke år, men på trods af krigen, voksede antallet daginstitutioner og her kommer der også gang i ungdomsklubber som skulle være en modvægt mod nazistiske ungdomsbevægelse som langsom sneg sig over grænsen sydfra.

# data[].attributes.body
i 50’erne kom der flere etableringer af børneværelser i parcelhusene. Børnelivet og børns selvforståelser, samt teenageres, blev i en højere grad skabt. Parcelhuslivet krævede to indtægter og flere kvinder kom blandt andet derfor ind på arbejdsmarked. På grund af den udviklende moderne barndomskonstruktion i familielivet, blev det også et helt afgørende rum for pædagogerne. Billeder fra børnehaverne i 50’erne viser drenge med blå flyverdragt og piger i røde. Her begyndte man senere at se børnehaven som en reservefamilie.

# data[].attributes.body
folkeskolens redaktør i 1953 udtalte i en debat om skolen autoritet og hvordan de skulle fremstå som ikke skræmmende, straffende, men som en venlig og sympatisk autoritet

Samme år kommer den første statslige bekendtgørelse om børnehavepædagog- og fritidspædagoguddannelsen. Heraf fremgår, at begge uddannelser er toårige.

# data[].attributes.body
maj 1969, vedtager Folketinget at forlænge både børnehavepædagog- og fritidspædagoguddannelsen med ét år. Dette går at uddannelsen nu er længere på tre år og er mere teoretisk. Her var der også øget interesse fra mændene for at uddanne sig til pædagog.

# data[].attributes.body
SFO’en bliver født à Paragraf 3, stk. 4: ”Folkeskolen kan tilbyde børn optagelse i en skolefritidsordning, hvis børnene er optaget i skolen eller har nået den alder, hvor de tidligst ville kunne optages i børnehaveklasse.” denne tilføjelse kom til folkeskoleloven og dermed var SFO’erne født.

# data[].attributes.body
Før i tiden var uddannelsen delt op efter de forskellige specialiseringer, men i 1989 bliver det en fællesuddannelse med en lønnet praktik. En uddannelse på 3 1/2 år, som man godt kan lide, fordi det åbner mulighed for at udvide både de teoretiske og kreative elementer i studiet.

# data[].attributes.body
Alting går hurtigere og hurtigere, og teknologiens udvikling skyder i en rasende fart. Forældrene har travlt, og hjemmet er ikke det centrum for familien, som det var før i gamle dage. Dette betyder også at i 90’erne bliver 35.000 børn passet i SFO, i forhold til midt 80’erne hvor det kun var 1223 børn der blev passet i SFO.

# data[].attributes.body
187.000 børn blev passet i SFO og efter et årelangt tilløb opnår pædagoguddannelsen i 2001 status som en professionsbacheloruddannelse. Dette betyder at pædagoger får nye muligheder for at videreuddanne sig og lettere ved at få deres uddannelse godkendt i udlandet.