# data[].attributes.headline
Тема проекта на 13.04: Сім разів відмір, а один раз відріж, або Навіщо потрібно моделювання?Мета: дослідити роль моделювання в розвитку сучасних технологій. Розробити модель  квартира-мрія--студія однушка, зі смарт-технологіями. РОБОТИ ПІДПИСУВАТИ!!!

# data[].attributes.subject
Тема проекта на 13.04: Сім разів відмір, а один раз відріж, або Навіщо потрібно моделювання?Мета: дослідити роль моделювання в розвитку сучасних технологій. Розробити модель  квартира-мрія--студія однушка, зі смарт-технологіями. РОБОТИ ПІДПИСУВАТИ!!!

# data[].attributes.body
Гуля Альона

# data[].attributes.attachment_link.title
Питання до проектів з Python

# data[].attributes.body
Леся Українка - 150 років від Дня Нарождення. Такбасіді Стефанія, Нехороша Анастасія

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ні, я хочу крізь сльози сміятись,

Серед лиха співати пісні,

Без надії таки сподіватись,

Жити хочу! Геть, думи сумні!

Ми завжди будемо пам'ятати і цінувати велику письменницю української літератури, сильну і розумну жінку - Ларису Косач.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ні, я хочу крізь сльози сміятись, Серед лиха співати пісні, Без надії таки сподіватись, Жити хочу! Геть, думи сумні! Ми завжди будемо пам'ятати і цінувати велику письменницю української літератури, сильну і розумну жінку - Ларису Косач.

# data[].attributes.headline
Леся Українка - 150 років від Дня народження

# data[].attributes.subject
Леся Українка - 150 років від Дня народження

# data[].attributes.body
Кальчева Софія, Катаєв Вадим

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Леся Українка - 150

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
найприродніша

# data[].attributes.attachment_link.title
Головна | Леся Українка

# data[].attributes.attachment_link.title
Главная страница

# data[].attributes.attachment_link.description
25 лютого 2021 року виповнюється 150 років з дня народження Лесі Українки (Лариси Петрівни Косач-Квітки) - видатної української письменниці та громадського діяча, однієї з центральних постатей національної культури. Творчість Лесі Українки - нове пафосне слово не тільки в українській, але й у

# data[].attributes.headline
Роботи у виробницті і науці

# data[].attributes.subject
Роботи у виробницті і науці

# data[].attributes.body
Котлова Ксенія

# data[].attributes.attachment_link.title
Главная страница

# data[].attributes.attachment_link.description
29% світового виробництва автоматизовані хоча б частково. Виробники все частіше використовують працю "розумних" машин, економлять від 15% до 90% на операційних витратах. Збільшення роботизації з 2009 по 2018 рік зросло майже в десять разів - до сотні роботів на 10 тис. робітників в промисловості.

# data[].attributes.headline
Німаніхіна Софія,  Чижмак Крістіна 

# data[].attributes.subject
Німаніхіна Софія,  Чижмак Крістіна 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Лариса Косач -справжнє її прізвище - виросла в родині українських інтелектуалів. Родичі її належали до шляхетних родин та мали польські, козацькі й грецькі коріння.

Дядько Лариси - Михайло Драгоманов - відомий вчений, громадський та політичний діяч, котрий в результаті мав великий вплив на племінницю.Мати Лариси, Ольга Петрівна, писала вірші й оповідання, що були опубліковані загалом за кордоном під псевдонімом Олени Пчілки.

Дівчинка спочатку росла веселою та здоровою. Мати вирішила не віддавати дітей до школи , вона самостійно склала програму навчння, через що Лариса отримувала всесторонню, хоча безладну освіту, через що після дуже шкодувала. Дуже рано дівчинка виявила здібності до мистецтва. Тонка й ранима душа тяглась до музики та поезії. Природа щедро обдарувала її талантами. Вже в 5-річному віці дівчинка чудово музикувала й , скоріш за все, якби не хвороба, то музика могла стати її майбутнім хлібом. У 8 років дівчинка написала свій перший вірш.

У січні 1881 дівчинка захворіла, її нестерпно мучив біль у правій нозі. Спочатку вирішили ,що в неї гострий ревматизм. Лікували ванами, мазями, але марно. Насправді це був початок тієї епопеї , котру сама Леся одного разу жартівливо назвала "тридцятирічною війною" з туберкульозом кістки. Тоді в її очах оселилася всесвітня печаль, а вся її творчість віднині була пронизана песимізмом. Після першої операції рука залишилася назавжди покаліченою, і Леся зрозуміла , що з музикою, розрадницею й радницею, їй слід попрощатися назавжди.

Варто зазначити, що батьки зробили все можливе , щоб полегшити страждання хворої доньки. Вони їздили з нею до моря, звертались до народної медицини, нарешті, вирушили до німецьких лікарів, однак все було марно. Хвороба ненадовго відступала, щоб знову змушувати Лесю відчайдушно страждати. Місяці вона проводила в ліжку, не маючи можливості встати. Але разом з вимушеною нерухомістю росла її любов до літератури, зміцнювався поетичний талант, визрівали творчі плани. Її перший вірш було надруковано в 1885 році в журналі "Зоря" разом з віршами Олени Пчілки, і називалося воно "Сафо".

Знайомство зі світовою літературою наштовхнуло Лесю на думку представити українському читачеві видатні твори в перекладі на рідну мову. Сама вона взялася перекладати свого улюбленого Гейне, а за її ініціативою кілька Лесиних знайомих об'єдналися в творчу групу, яку назвали "Плеяди", з тим, щоб зайнятися перекладами. Дівчина сама склала список з 70 імен, і хоча не всі задуми вдалося здійснити, все-таки їх творча група багато зробила. Головне, з "Плеяди" вийшли відомі українські літератори.

У 1893 році у Львові з'явилася перша збірка віршів Лесі Українки - "На крилах пісень". Це було загальне свято їх сім'ї, особливо радів батько, м'який, добрий, люблячий чоловік. Відносини з матір'ю у старшої дочки були напруженими. Можна собі уявити, які муки відчувала хвора дівчина, бажаючи любові, тепла, чоловічої участі. Однак Ольга Петрівна ревно ставилася до всякого роду дружби дочки з молодими людьми. Прихильність до матері посилювалася фізичної безпорадністю дівчии, з іншого боку, все зростаюча дріб'язкова опіка ставала нестерпною. І якщо можна було зрозуміти протести матері проти стосунків Лесі з Мержинським - молодий чоловік був сам смертельно хворий і до того ж не дуже розумний, - то зовсім незрозуміло повелася Ольга Петрівна, перешкоджаючи іншому заміжжю Лесі.

Поетеса важко переживала смерть Мержинського, до якого прив'язалася, незважаючи на протести батьків. За одну ніч вона написала драматичну поему "Одержима", присвячену своєму втраченому назавжди одному. Сюжет цього твору, як зазвичай, був пов'язаний з притчею. На цей раз в обробці Лесі постала біблійна історія. Поема здобула популярність, та й сама Леся вважала роботу вдалою: "... зізнаюся, що я писала в таку ніч, після якої, вірно, довго буду жити, якщо вже тоді жива залишилася. І писала, навіть не вичерпавши скорботи, а в самому її апогеї. Якби мене хто спитав, як з усього цього жива вийшла, я б могла відповісти: "J'en ai fait un drame"(з цього я створила драму) ".

Тридцяти шести років Леся зустріла свого дорогого єдиного друга Климента Квітку. Він всюди супроводжував поетесу, допомагав їй переносити хворобу і незабаром просто став необхідний Лесі.

Квітка виріс в прийомній сім'ї, куди постійно приходила його рідна мати з погрозами забрати дитину. Мабуть, психологічна травма дитинства все життя не давала спокою Клименту. Він був недовірливий, небалакучий і потягнувся тільки до Лесі, хворої дівчини, від якої, звичайно, важко було чекати обману або зради.

Ольга Петрівна не схвалювала нової симпатії доньки. Вона пояснювала свої почуття тим, що Климент не дуже пристосований до життя, не може стати опорою хворій жінці, та й до того ж молодший від Лесі. У листі до сестри поетеса писала: "Це вже, я бачу, починається" материнські ревнощі ", але все одно, можливо, для цих ревнощів, чим далі, тим більше буде поживи, але свого ставлення до Клені я не зміню, хіба тільки в напрямку ще більшої душевної ніжності до нього. У всякому разі не мамині холодні міни можуть нас посварити. Тільки все-таки це гірко, і тяжко, і фатально, що жодна моя дружба, або симпатія, або любов не могли досі обійтися без цієї отруйної ревнощів або чого-небудь на зразок цього з боку мами ".

Невдоволення Ольги Петрівни на цей раз не зупинило Лесю - вона пішла своїм шляхом, керуючись почуттями. Мати намагалася дискредитувати Квітка, намагалася переконати Лесю думкою, що молодий чоловік зовсім не з любові хоче одружитися з нею, але дочка була непохитна. Вона заявила матері: "Сподіваюся, що ми ще будемо однаково розуміти, що для мене щастя, а що горе - і цією надією втішаю себе".

Вінчання все-таки відбулося, і почалися поневіряння молодої сім'ї. Ольга Петрівна виявилася права в одному - чоловік насилу міг заробити потрібні гроші. Лікування Лесі вимагало багато коштів. Поїздки в Італію, Єгипет, до лікарів в Німеччину і Австрію спустошували і без того мізерний бюджет Квітка. Останні роки життя Леся продавала все, що могли купити, і все ж кредитори долали подружжя. Чи не рятувала становище навіть допомогу матері. Однак незважаючи на труднощі, чоловік до кінця життя залишався відданим другом поетеси. Після революції він жив в променях слави Лесі Українки і двадцять років служив професором Державної консерваторії імені Чайковського, головував на зборах, присвячених пам'яті його дружини.

До кінця 1911 року здоров'я поетеси дуже погіршився: до туберкульозу додалися хворі нирки. Але чим сильніше наступала недуга, тим завзятіше опиралася жінка, тим напруженіше вона працювала. Саме в останні роки життя Леся створила найкращі свої твори - драму-феєрію "Лісова пісня", поему "Адвокат Мартіан", велику драму "Камінний господар, або Дон Жуан". Особливо Леся була задоволена останньою роботою, в якій знаменитий сюжет був цікаво переосмислений. Дон Жуан в поемі Українки одружується на Ганні і разом з командорським плащем приймає і його кам'яну душу, відмовляючись від свого єства, від усього людського, що робило його особистість такою привабливою. Коли ж він усвідомив трагізм свого становища, всі шляхи для відступу були вже відрізані.

Вона померла в Сурамі, де працював її чоловік в ті роки, недалеко від знаменитої грузинської фортеці, а поховали її в Києві, на рідній землі.

Драми Лесі Українки ставилися і в наших театрах, і в театрах деяких країн. В Україні люблять її творчість і досі читають її вірші. У Клівленді (США), де, як відомо, багато українців, Лесі поставлений пам'ятник.

# data[].attributes.attachment_link.title
ЛесяУкраїнка150роківвідднянародження

# data[].attributes.attachment_link.description
Лариса Косач -справжнє її прізвище - виросла в родині українських інтелектуалів. Родичі її належали до шляхетних родин та мали польські, козацькі й грецькі коріння. Дядько Лариси - Михайло Драгоманов - відомий вчений, громадський та політичний діяч, котрий в результаті мав великий вплив на племінницю.Мати Лариси, Ольга Петрівна, писала вірші й оповідання, що були опубліковані загалом за кордоном під псевдонімом Олени Пчілки.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Навіщо потрібно моде

# data[].attributes.attachment_link.title
Главная | Навіщо потрібно моделювання ?

# data[].attributes.headline
Німаніхіна Софія

# data[].attributes.body
Німаніхіна Софія

# data[].attributes.attachment_link.title
Робототехніка у школі

# data[].attributes.headline
Робототехніка в школі 

# data[].attributes.subject
Робототехніка в школі 

# data[].attributes.body
Гуля Альона

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Робототехніка в школ

# data[].attributes.attachment_link.title
Главная | Робототехніка в школі

# data[].attributes.attachment_link.description
Створила компания Festo в 2015 році BionicANT можуть працювати повністю автономно, виконуючи спільне завдання. І можуть спілкуватися, як...

# data[].attributes.headline
Німаніхіна Софія 

# data[].attributes.subject
Німаніхіна Софія 

# data[].attributes.body
моделювання

# data[].attributes.attachment_link.title
Главная страница

# data[].attributes.attachment_link.description
Мета: дослідити роль моделювання в розвитку сучасних технологій.

# data[].attributes.headline
Німаніхіна Софія

# data[].attributes.body
Німаніхіна Софія

# data[].attributes.attachment_link.title
Класичні бази даних