# data[].attributes.headline
Опрацьовуємо разом

# data[].attributes.subject
Опрацьовуємо разом

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Віртуальна читальня освітніх матеріалів

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Підручник Українська мова 10 клас (профільний рівень) - С. О. Караман - Ранок 2018

З ІСТОРІЇ РОЗВИТКУ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ

§6. ПОЯВА ПИСЕМНОСТІ У СХІДНИХ СЛОВ'ЯН. СТВОРЕННЯ СЛОВ'ЯНСЬКОГО АЛФАВІТУ

Мова - це форма нашого життя, життя культурного і національного, це форма національної організації.

І. Огієнко

Буду я навчатись мови золотої

Найдавніші відомості про появу писемності знаходимо в "Повісті временних літ", з якої випливає, що писемність на основі створеної Кирилом і Мефодієм азбуки прийшла на Русь з Візантії через Болгарію разом із християнством. Ця літописна версія походження писемності довго сприймалась як незаперечна істина.

Проте існує й інша думка. Так, в одній зі збірок житій визначних діячів християнської церкви від 1496 р. йдеться про те, що князь Володимир запровадив на Русі лише християнську віру за візантійським зразком, а руська грамота не була запозичена ні від кого. Появу цієї думки акад. М. К. Нікольський відносить ще до XI ст., а версію "Повісті временних літ" він вважає вигаданою в XII ст. літописцем Сильвестром.

Учені підтримували ідею самобутнього (дохристиянського) походження писемності в східних слов'ян. Але відсутність текстів до офіційного введення християнства спричинилася до того, що появу писемності впевнено пов'язували із запровадженням християнства.

Писемність виникає тоді, коли саме лише усне мовлення вже не спроможне задовольнити різноманітних потреб спілкування. У слов'янських племен писемність мала з'явитися при переході ранньофеодального праслов'янського суспільства до етапу державності й формування первісних народностей.

Виникнення в IX ст. держави з центром у Києві й злиття союзів племен в єдину народність вимагало налагодження внутрішніх економічних зв'язків, встановлення дипломатичних і договірних відносин з сусідніми й віддаленими державами, що стимулювало дальший розвиток писемності. Маючи кількавікову традицію використання грецького алфавіту для письма, східні слов'яни (особливо Середньої Наддніпрянщини), цілком природно, продовжували її в умовах раннього періоду Русі-України. Про використання в IX - першій половині X ст. видозміненого грецького письма свідчать і візантійські та арабські джерела, і договори князів Олега та Ігоря з греками 911,945 і 972 рр., які мали звичай при укладанні договорів з іншими народами писати тексти двома мовами. Є свідчення, що вказують на існування писемності в Русі-Україні в 60-х роках IX ст. за часів київського князя Аскольда (За Г. Півтораком).

Практикум

41. Прочитайте текст. Визначте його тему й основну думку. Доберіть за головок. З'ясуйте комунікативне завдання тексту. Складіть його стислиі/ конспект.

Український алфавіт - сукупність літер, прийнятих в українській писемності і розміщених у певному усталеному порядку. Український алфавіт сформувався на основі кирилиці, що поширилася в Русі-Україні із прийняттям християнства і протягом X-XVIII ст. зазнавала змін у зв'язку з потребою пристосувати її до звукового складу народного мовлення. Староукраїнська абетка успадкувала всі літери давньої кирилиці, але у зв'язку з розвитком фонетичної системи української мови зростала невідповідність між традиційно вживаними літерами і новоутвореними звуками, що в староукраїнській писемності спричинювалося до змішування літер на письмі (и-i-ы; Ђ-e-и-i, ъ-ь тощо) і руйнування правопису, традицій. Цей неусталений правопис протягом XIII - поч. XVIII ст. стихійно змінювався в напрямі його узгодження із звуковою системою та граматичною будовою української мови. На розвиток української писемності і впорядкування українського алфавіту мала вплив реформа письма 1708-1710 рр., за якою з алфавіту було усунуто як непотрібні літери w ("от", омега), ("псі"), ("ксі"), ("земля"), v ("іжиця"), остаточно вилучено ("юс великий") і А ("юс малий") тощо. Проте в алфавіті ще залишалися зайві літери е ("фіта"), і ("ять"). Протягом XIX ст. було запропоновано вживання нових літер, які збереглися і в сучасному українському алфавіті: і (О. Павловський, 1818), є (правопис "Русалки Дністрової", 1837), ї (правопис Пд.-Зх. відділення Рос. геогр. т-ва, 1873). У другій пол. XIX ст. з абетки в Україні випали літери ы, ь, е, ъ; за різними звуками закріпилися літери є, і. У Західній Україні гражданську абетку вперше використала "Руська трійця" у зб. "Русалка Дністровая"; з 70-х рр. XIX ст. нею стали користуватися "москвофіли" та ін. На Наддніпрянщині український алфавіт і графіка сформувалися в їхньому сучасному вигляді після 1905, що засвідчив "Словарь української мови" за ред. Б. Грінченка. Згідно з правописом 1933 було вилучено літеру ґ, відновлену в 3-му вид. "Українського правопису" (1990).

(Г. Півторак)

42. Прочитайте тексти й розгляньте абетки. Чим відрізняються слов'янські азбуки (зіставте кількість літер, порівняйте форму і складність написання їх)?

Глаголиця (від старослов'ян. глаголъ - "слово", глаголити - "говорити") - одна з двох найдавніших систем слов'янського письма (азбук), створена близько 863 р. слов'янським просвітителем Константином (у чернецтві Кирило), родом із м. Салоніки, Греція. Безсумнівним є зв'язок більшості літер глаголиці з грецькою графікою, деяких - із самарянською різновидністю давньоєврейської; форма літер - оригінальна. Найдавніша збережена пам'ятка, написана глаголицею, - Київські глаголичні листки (кін. IX або поч. X ст.).

(З Енциклопедії історії України)

Кирилиця - одна з найдавніших систем слов'янського письма (азбук), як і глаголиця. Названа на честь творця слов'янської писемності просвітителя Кирила (світське ім'я - Костянтин).

Більшість сучасних фахівців вважає, що Кирило близько 863 р. скомпонував глаголицю, яку в давнину іменували куриловицею (кириловицею). Проте, оскільки глаголицю було забуто, старовинну назву перенесено на іншу слов'янську графіку. Кирилиця ґрунтується на грецькому алфавіті унціального (уставного) типу. Автор кирилиці невідомий (3 енциклопедії "Українська мова").

43. Узагальніть інформацію з попередніх вправ і підготуйте усну розповідь про історію виникнення українського алфавіту, його склад і особливості графічного позначення літер.

44. Побудуйте повідомлення в науковому стилі з теми "Роль Кирила і Мефодія у становленні слов'янської писемності".

СПІЛКУВАННЯ

45. Уявіть ситуацію: вам необхідно взяти участь в обговоренні проблеми, яке письмо покладено в основу слов'янської абетки - грецьке чи латинське. Використовуючи вивчений матеріал та інтернетні джерела, запишіть аргументи на користь вашої наукової позиції.

Домашнє завдання

46. Прочитайте текст.

З ІСТОРІЇ ЛІТЕРИ Ґ

Понад 370 років тому Мелетій Смотрицький, один із найосвіченіших українських філологів кінця XVI - початку XVII століть, запровадив літеру Ґ як різновид грецької гами для передачі зімкненого звука, на відміну від Г, що вживався на той час для передачі щілинного українського звука. Сам звук - зімкнений (вибуховий, проривний) - очевидно, існував в усному мовленні задовго до запровадження літери, бо вже в пам'ятках XIV-XV сторіч (переважно в ділових документах - грамотах того часу) зустрічаються слова, в яких Ґ (звук) передавався буквосполученням КГ: кгрунть, Скирикгайло та ін. Літеру Ґ зустрічаємо і в "Лексиконі" Памви Беринди (1629), і в пізніших документах.

Пізніше паралельно поширилося позначення зімкненого звука (ґ) через латинську літеру G: нею користувалися видавці творів Л. Боровиковського, "Граматки" П. Куліша, журналу "Основа", збірника "Українські приказки, прислів'я і таке інше" М. Номиса тощо. Але заборона друкованого українською слова у Східній Україні наклала табу й на літеру Ґ. У Галичині ця літера переважала в граматиках, художніх творах та газетах минулого століття. Вперше запровадив її Й. Левицький у своїй граматиці в 1834 році. Літера Ґ входила в офіційний правопис так званої "желехівки" і проіснувала до 1939-1944 рр. у Галичині та на Закарпатті.

У Східній Україні після скасування заборон на друковане слово літера Ґ ввійшла до складу алфавіту, схваленого комісією петербурзької Академії наук, і вживалася до 1933 року. У "Словарі української мови", упорядкованому Борисом Грін- ченком і випущеному протягом 1907-1909 років, налічується близько 300 слів з літерою Ґ. Вона вживалася в основних органах преси, у виданнях художніх творів та листуванні письменників і вчених того часу (О. Пазяк).

Літера "ґ" в українській абетці. Ілюстрація Георгія Нарбута, 1917 р.

* Продовжте текст розповіддю про реабілітацію літери Ґ.

* Запишіть 10-15 слів з літерою Ґ. З п'ятьома складіть речення.

* Поясніть, у чому полягають відмінності у вимові звуків [г] і [ґ].

Перевірте себе

* Дайте відповіді на запитання.

- Що спричинило появу писемності в східних слов'ян?

- Яка роль Кирила і Мефодія в становленні слов'янської писемності?

- Чому кирилицю вважають основою для розвитку слов'янських систем письма?

- Назвіть види письма, які використовували в період Русі-України.

Відвідайте наш новий сайт - Матеріали для Нової української школи - планування, розробки уроків, дидактичні та методичні матеріали, підручники та зошити

# data[].attributes.attachment_link.title
ПОЯВА ПИСЕМНОСТІ У СХІДНИХ СЛОВ'ЯН. СТВОРЕННЯ СЛОВ'ЯНСЬКОГО АЛФАВІТУ - З ІСТОРІЇ РОЗВИТКУ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ - Підручник Українська мова 10 клас (профільний рівень) - С. О. Караман - Ранок 2018

# data[].attributes.attachment_link.description
Мова - це форма нашого життя, життя культурного і національного, це форма національної організації. І. Огієнко Буду я навчатись мови золотої Найдавніші відомості про появу писемності знаходимо в "Повісті временних літ", з якої випливає, що писемність на основі створеної Кирилом і Мефодієм азбуки прийшла на Русь з Візантії через Болгарію разом із християнством.

# data[].attributes.headline
Пройдіть тест

# data[].attributes.subject
Пройдіть тест

# data[].attributes.attachment_link.description
Прислівник - пройти тест бесплатно и без регистрации в режиме онлайн. Астрологический тест.

# data[].attributes.headline
Виконайте завдання

# data[].attributes.subject
Виконайте завдання

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Прикметник - це самостійна частина мови, яка означає ознаку предмета та відповідає на питання "який?" і "чий?". Прикметник якнайповніше може охарактеризувати іменник, оскільки вказує на його ознаки. Тому більшість прикметників мають такі ж граматичні риси, як і іменник: рід, число, відмінок. Але є і власні характерні ознаки цієї частини мови, наприклад, належність до одного з підвидів (якісні, відносні, присвійні). Прикметники збагачують мову, надають їй образність та об'ємність.

Завдання тільки за міжнародними стандартами

Завдання для поглибленого вивчення теми

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
інтерактивної

# data[].attributes.attachment_link.title
Прикметник: завдання, тести онлайн - Learning.ua

# data[].attributes.attachment_link.description
Прикметник - це самостійна частина мови, яка означає ознаку предмета та відповідає на питання "який?" і "чий?". Прикметник якнайповніше може охарактеризувати іменник, оскільки вказує на його ознаки. Тому більшість прикметників мають такі ж граматичні риси, як і іменник: рід, число, відмінок. Але є і власні характерні ознаки цієї частини мови, наприклад, належність до одного з підвидів (якісні, відносні, присвійні).

# data[].attributes.headline
Цікава думка

# data[].attributes.subject
Цікава думка

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
- Тату, я втомилася, у мене таке важке життя, такі труднощі і проблеми, я весь час пливу проти течії, у мене немає більше сил... Що мені робити?

Батько замість відповіді поставив на вогонь 3 однакових каструлі з водою, в одну кинув моркву, в іншу поклав яйце, а в третю насипав каву.

Через деякий час він вийняв з води моркву і яйце і налив в чашку кави з третьої каструлі.
- Що змінилося? - Запитав він у своєї дочки.
- Яйце і морква зварилися, а кава розчинилося у воді - відповіла вона.
- Ні, мала, це лише поверхневий погляд на речі. Подивися - тверда морква, побувавши в окропі, стала м'якою і піддатливішою. Крихке і рідке яйце стало твердим.
Зовні вони не змінилися, вони лише змінили свою структуру під впливом однакових несприятливих обставин - окропу.

Так і люди - сильні зовні можуть розклеїтися і стати слабаками там, де крихкі і ніжні лише затвердіють і зміцніють ...

- А кава? - Запитала дочка
- О! Це найцікавіше! Зерна кави повністю розчинилися в новому ворожому середовищі і змінили його - перетворили окріп в чудовий ароматний напій.

Є особливі люди, які не змінюються в силу обставин - вони змінюють самі обставини і перетворюють їх на щось нове і прекрасне, отримуючи користь і знання з ситуації...

Сподобалось? Підписуйся на нас в Facebook!"

# data[].attributes.attachment_link.title
Притча про життя: морква, яйце і кава

# data[].attributes.attachment_link.description
Тату, я втомилася, у мене таке важке життя, такі труднощі і проблеми, я весь час пливу проти течії, у мене немає більше сил... Що мені робити? Батько замість відповіді поставив на вогонь 3 однакових каструлі з водою, в одну кинув моркву, в іншу поклав яйце, а в третю насипав каву.

# data[].attributes.headline
Спілкуйся українською

# data[].attributes.subject
Спілкуйся українською

# data[].attributes.attachment_link.title
Наймилозвучніші слова української мови

# data[].attributes.attachment_link.description
Спільнота СловОпис склала добірку гарних українських слів, які варто вживати кожному українцю. Давайте використовувати все розмаїття нашої мови щоб кожного...

# data[].attributes.headline
Поглиб знання

# data[].attributes.subject
Поглиб знання

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ВСВІТІ - все, що тебе вражає!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Що ми знаємо про українську мову? Вона гарна, мелодійна. Перші літературні твори співочою, солов'їною були написані Шевченком ("Кобзар" 1840 року) та Котляревським ("Енеїда" 1798 року). А де більш ранні твори? Їх не було чи їх знищили? Ворожа пропаганда говорить, що до 19-го століття української мови взагалі не існувало або ж вона є діалектом слов'янської чи російської мови.
Всі літописи, діловодство, листування, викладання велися церковно-слов'янською, яка фонетично та граматично далека від української мови. Ця офіційна мова церкви, нав'язана, так званими "просвітителями", Кирилом та Мефодієм, була чужа народу. В ортодоксальному середовищі церковно-слов'янська була аналогом "мертвої" латинської мови католицького світу, яка не мала народу носія і була мовою освіти, науки та літератури. Тому ми зараз і читаємо літописи, наукові та художні твори середньовіччя малозрозумілою, штучною і схожою на російську мовою.Яскравим прикладом є "Граматика" Мелетія Смотрицького видана в 1619 році друкарнею Віденського братства. Ця книга лягла в основу "Російської граматики" Михайла Ломоносова.

А якою мовою говорив простий люд? Яка мова була душею нашого народу? Невже Шевченко та Котляревський вигадали українську на основі польського чи російського діалекту? Ні, вони були першими хто наважився надрукувати і показати поезію живої розмовної народної мови.

Українську літературну традицію вони перейняли у студентів та викладачів Києво - Могилянської академії (Митрофана Довгалевського, Георгія Конисського та інших), які на початку18-го сторіччя писали інтермедії українською мовою.

Інтермедії це короткі драматичні твори, в яких на сцену виводяться простолюдини, що говорять "слогомпростым, деревенским мужицким" ("Піитика" М.Довгалевкого 1736-1737) з дотепним анекдотичним сюжетом, який нерідко був запозичений із життя народу.

На щастя, вдалося знайти в журналі "Кіевская старина" від 1883 року, випуск 12, без перебільшення унікальний і надзвичайно рідкісний твір в своєму роді. Дві інтермедії початку 17-го сторіччя. Вони збереглися в польській транскрипції у відомого польського письменника І. Крашевського. Твір називається: "Трагедія або образ смерті пресвятого Іоанна Хрестителя, Посланника Божого, в 5-ти діях, з додаванням двох інтермедій, написаних Яковом Гаватовичем, вчителем вільних наук та філософії у Львові. Представлена була в Кам'янці на ярмарку, в день того ж св. Іоанна Хрестителя, 1619 року, а надрукована у св. Миколая на передмісті Яворівському".

Твір передрукований із журналу "Кіевская старина" мовою оригіналу. Друга інтермедія буде опублікована пізніше. Насолоджуйтеся українською мовою, якій 400 років.

Інтермедія після другої дії "Кіт у мішку".
(Климко згоршками, Стецько тримає на спині кота в мішку).
Климко. Та на щотакъ много маешь? - либой на жонку кидаешъ?

Климко. Бохмесь, чоловікъ хорошій. Либой маешь много гроши.

Стецько.Та що маю?

Кл. Та дожитокъ.

Климко. Та и много поля маешь?

Стецько. Маю, - та щотакъ питаешь?

Климко. Бо хочу тобі вікъ служити, зъ тобою вік провадити.

Хотъ видишь горшковъ мнгого, що-мъ до дому свого
Тутъ покупивъ на ярмарку,- купилемъ и тую мірку,
Що будемъ собы зъ ней пити, - та питаешь, що варити
Буду? Ось в тоімъ борщика, въ тоімъ яглы до молока;
Коли рыбы достанемо, въ тоімъ коропы розписто,
Въ тоімъ капусту густою, въ тоімъ розпустимо лою,
До гороху, оттакъ знаишь, та и пироговъ ся наишь;
Въ горщику ихъ поваремо, та и в тимъ шпирокъ насмажемо.
Та що бысь хотівъ иншого? Що маемъ, наваримъ много.

Стецько. Коли бы го огледати?

Стецько. Якъ іого шацуешь собі?

Климко. За шисть осмаков дамъ тобі.

Стецько. Вельми зацінивъ-есь много.

Климко. Кажи, щодашъ, дамъ не дрого.

Стецько. Три осмаки возьми собі.

Кл.Дай пять.

Ст. Не дамъ.

Кл.Жичу тобі.

Стецько. Много.

Стецько. Еще много хочешь.

Стецько. Бери - жъ южъ чотыри гроши, та ся верни якъ хорошій.

Климко. Гаразд, и зъ міхомъ зоставлю, та не вельми ся забавлю.
(Тут Климко пішов, а Стецько приймається дивитися лисицю.)
Осмотру тую лисицю, чи будетъ пидъ рукавицю,

Та и пудъ шапку красцынко. Бідна - жъ моя головонько!
Ось, ось мене грошей збавивъ, лихъ чоловікъ міхъ зоставивъ.
Ось кота въ міху купивъ-емъ! Чомъ я такъ не мудрый бывъ-емъ?
И-же у тотъ міхъ не гледывъ-емъ, та щовъ нимъ не осмтривъ-емъ?
О, бісу твоей матери! Кажуть, не каждому вери.
(Шукає горшки, шукаєодяг, який положив на горшки.)
Та и горшки либой пукралъ. Ось матінко, що-мъ я выгралъ
На тому лихим ярмарку! Бісъ взявъ изъ горшками мірку
И сукни либой не маю. Що ма-мъ діяти - не знаю.
Бідна - жъ моя головонько! О, несчастная - жъ матонько,
Щось мя на світ народила, що-мъ такъ нинка стративъ сила.
(Приходить, переодягнувшись в інший одяг, а горшки кладе в іншому місці і прикриває їх його одягом і притрушує травою).
Климко. Та що, побратиме, тобі?

Чи жартуешь зъ мене собі?
Наробивши та не знаешь? Горшки укравъ та питаешь?
И сукману... та и здрадить мене въ торгу: кота-сь всадилъ
Въ міхъ, та-же лисицу маешь, казав-есь, що ю продаешь,
Тою-мъ я заплатить тобі, а того-мъ не змыслить собі,
Що я-мъ въ тотъ міхъ не загледівъ, а тысь пришолъ, що бысь шыдивъ,
И ще, що ми есть, питаешь, та сязъ мене насмеваешь.

Стецько. Якъ тебе зовуть? - питаю.

Климко. Климко.

Стецько. Ой, такъ.

Кл.Я та и пукралъ гроши?

Ст. Пукралъ.

Ст. Мівъ.

Кл.Зъ грошами пойшолъ собі?

Стецько. Такъ, брате.

Кл. То й горшки укралъ?

Ст.Такъ.

Кл. Та-съ ты іого не шукалъ?

Стецько. Нітъ, боса ты натрапилесь.

Кл.Теперъ-то?

Ст. Теперъ.

Ст.Либой.

Стецько. Такая, такая.
(Климко, закачав рукава, б'є по горшкам, а Стецько тікає).
О, матіонко, матіонко! Тепер-же ми лихо.
Чи бісъ, чи лихъ чоловікъ управилъ мене тихо
Въ то нестестіе велике, що-мъ убоство свое
Потолкъ, въ нивочъ обратилъ ти горшки мое.
Щося діять? Чи Богъ то милостю справити
Хотилъ такое річи на мене пустити,
Чи лихіи люде? О, Боже милостивий!
Коли-жъ бы ся тотъ трапилъ чоловікъ зрадливый,
Що ми такое річи, ось пане, наброилъ...
Пузналъ бы, якъ-бы-мъ дывы коло ніего строилъ...
Возму жъ претя тую сукману, пійду ся скарити пану.

Такою мовою говорили козаки Сагайдачного та Хмельницького. Такою мовою співали матері колискові своїм дітям десятки поколінь. Тому за чотири століття вона майже не змінилася. А це означає, що українська мова була майже такою ж за чотири сторіччя до написання цих двох інтермедій. І ще до татаро-монгольської навали зі сходу в Київській Русі лунала наша рідна солов'їна. Окрім того, "Граматика" та інтермедія видані в один і то й же 1619 рік, але написані вони різними мовами.

Джерело www.bezvodovka.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Якою була українська мова 400 років тому

# data[].attributes.attachment_link.description
Що ми знаємо про українську мову? Вона гарна, мелодійна. Перші літературні твори співочою, солов'їною були написані Шевченком ("Кобзар" 1840 року) та Котляревським ("Енеїда" 1798 року). А де більш ранні твори? Їх не було чи їх знищили? Ворожа пропаганда говорить, що до 19-го століття української мов

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Радіо МАКСИМУМ продовжує знайомити вас із "родзинками" української мови, які знадобляться у щоденному спілкуванні. Цього разу до вашої уваги - правильне наголошування. Здивуйте рідних своєю красивою вимовою!

Саме наголоси найчастіше стають каменем спотикання для багатьох із нас. Зізнаймося, і вдома, і на роботі ми далеко не завжди дотримуємося правильного наголошування. А якщо взяти до уваги те, що наголос в українській мові руховий то деякі слова потрібно просто запам'ятати.

Корисна шпаргалка із правильними наголосами у частовживаних словах!

Сподобалось? Підписуйся на нас в Facebook!

# data[].attributes.attachment_link.title
Правильні наголоси в українських словах, які вас здивують

# data[].attributes.attachment_link.description
Радіо МАКСИМУМ продовжує знайомити вас із "родзинками" української мови, які знадобляться у щоденному спілкуванні. Цього разу до вашої уваги - правильне наголошування. Здивуйте рідних своєю красивою вимовою! Саме наголоси найчастіше стають каменем спотикання для багатьох із нас. Зізнаймося, і вдо

# data[].attributes.headline
Це треба знати

# data[].attributes.subject
Це треба знати

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Тенденції розвитку української мови на сучасному етапі

Після проголошення незалежності України українська мова в державі розширила свої функції.

1. Вона стала мовою державною, обов'язковою для вживання у всіх сферах суспільного життя: у державних урядових установах, початкових, середніх та вищих навчальних закладах, дитячих дошкільних установах, у пресі, видавничій справі, на радіо й телебаченні, у творчих мистецьких спілках та організаціях, продукції кіностудій і т.д.

Українська мова набуває функції міжнаціонального спілкування в Україні. Активізувалося вивчення української мови у різних країнах світу, де готуються дипломатичні, торгові, наукові кадри, які мають працювати в Україні. Так, наприклад, вивчення української мови розпочалося в Китаї, Японії, де раніше цього не було. Урізноманітнилися навчання та видавнича діяльність українською мовою і в колишніх республіках Радянського Союзу, що стали незалежними державами. Українську мову вивчають зараз у Росії, Казахстані, Молдові, Прибалтійських республіках.

2. Лексична система, граматика і правопис звільняються від нашарувань умисної русифікації. У радянський час систематично проводився курс з метою наближення української мови до російських зразків, зокрема, грубо порушувалась українська правописна традиція. Це стосувалося відтворення твердих і м'яких приголосних, написань разом, окремо і через дефіс, вживання звуків [г] і [ґ] та відповідних букв, правил укладання словників. Якщо в синонімічному гнізді були слова, подібні до російської мови, та інші - специфічні, вживані тільки в українській мові, то останні були приречені на викреслювання.

Зараз повертаються українські мовні цінності у правописі, граматиці, словниковій справі: перевидано український правопис, орфографічний словник, видаються граматики, що пропонують норми за національними критеріями.

3. Інтенсивно збагачується за рахунок запозичень українська термінологія: а) суспільно-політична - брифінг, імідж, конверсія, консенсус, спікер, стагнація;
б) бізнесова - бартер, ваучер, дилер, інвестор, купон, маркетинг, менеджер, менеджмент, селенг, сертифікат, траст, шоп-тур;
в) технічна - гликоль, дискета, ксерокс, принтер, телефакс, факс;
г) медична - алопеція, ебола, синтанол;
д) теологічна - автокефалія, автокефальний, конфесія, конфесійний, хітон та ін.

Словник поповнюється переважно термінами на базі англійської, німецької, французької мов та латинізмами. Запозичені в останні роки терміни відомі у всіх розвинених мовах світу.

4. Деякі політичні терміни, які були відомі раніше, зараз набувають нових семантичних відтінків у значенні: бандерівець, сталініст, більшовик, генсек, ГУЛАГ, кадебіст, комуніст, райком, політбюро, колгосп, радгосп, інтернаціоналіст, націоналіст.

5. Продовжується зближення територіальних діалектів з українською літературною мовою. Сучасний етап розвитку української мови проходить в умовах загальної освіченості населення, чому сприяють шкільна освіта, національна преса, радіо й телепередачі. Носій того чи іншого діалекту розуміє, що розмовляти літературною мовою престижніше - це ознака освіченості людини, високого культурного рівня. Є усвідомлення того, що, розмовляючи літературною мовою, матимеш порозуміння з будь-яким співрозмовником.

Морфологічні діалектні риси легко вирізнити, і, отже, легше позбутися їх у мовленні. Неважко відчути, що форми руту, долонеу, вулиц 'іу, пісн 'іу є діалектними, і треба говорити рукою, головою, вулиць, пісень. Складніше з діалектною вимовою, напр., для буковинця - обнижених голосних (вешня, Буковена). Вухо мовця, адаптоване до діалектної обниженої вимови голосного [и] в напрямі до [е], не вловлює діалектного відхилення. Тут діалектна вимова зберігається, а мовець впевнений, що говорить усе правильно, згідно з літературною нормою. Це стосується також семантичних діалектизмів та інтонування речення. Позбутися цих мовленнєвих рис можна тільки в іншому мовному оточенні. Чим більше той чи інший діалект зробив вклад у фонд мовних засобів літературної мови, тим легше він зближується з нею, і навпаки.

Літературна мова також вбирає елементи народних говорів, які з бігом часу стають літературною нормою. Наприклад, слова кептар, бринза, трембіта, смерека у XIX ст. були тільки в гуцульських говірках, а тепер вони стали літературними через твори Юрія Федьковича, Івана Франка, Василя Стефаннка, Ольги Кобилянської, Михайла Коцюбинського, Гната Хоткевича та інших письменників. Взаємодія літературної мови і територіальних діалектів - процес взаємний, але вплив літературної мови на окремі діалекти є сильнішим.

Для сучасної української літературної мови характерна посилена увага до народних джерел, де знаходимо справжні замінники для некритично взятих чи штучно нав'язаних запозичень з чужих мов.
Нова українська мова не поступається своїми функціональними можливостями жодній із найбагатших і найрозвиненіших мов світу. В її лексичному запасі близько чотирьох мільйонів слів. З цього числа левова доля належить термінології різних галузей наук та професій.

І на сучасному етапі українська мова має тісні зв'язки - традиційні й нові - з різними мовами світу.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тенденції розвитку української мови на сучасному етапі

# data[].attributes.attachment_link.description
Після проголошення незалежності України українська мова в державі розширила свої функції. 1. Вона стала мовою державною, обов'язковою для вживання у всіх сферах суспільного життя: у державних урядових установах, початкових, середніх та вищих навчальних закладах, дитячих дошкільних установах, у пресі, видавничій справі, на радіо й телебаченні, у творчих мистецьких спілках та організаціях, продукції кіностудій і т.д.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українська дітература

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
з української літератури

# data[].attributes.attachment_link.title
УЖЕВИЧ ІВАН - Довідник з української літератури

# data[].attributes.attachment_link.description
УЖЕВИЧ ІВАН - Довідник з української літератури - терміни, визначення, поняття, значення

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
староукраїнська

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старослов’янська

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Німчук. Граматика М. Смотрицького - перлина давнього мовознавства.

# data[].attributes.attachment_link.description
Мелетій Смотрицький "Граматіки Славенскія правилноє синтаґма", надрукована 1619 року р. в Єв'ї. Це один із найвидатніших творів старожитнього слов'ян. мовознавства. Учений першим в історії вітчизн. лінгвістики дав повний курс церковнослов'ян. мови в прийнятих тоді частинах: орфографія, етимологія (тобто морфологія), синтаксис, просодія Підготовка до видання В.Німчука. "Граматика" М.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
необовязкові

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
мовознавства

# data[].attributes.attachment_link.title
4. Морфеміка. Словотвір " Народна Освіта

# data[].attributes.attachment_link.description
Морфеміка (від гр. тогрке форма), або будова слова, розділ мовознавства, який вивчає будову слів без огляду на те, як вони утворилися.Більшість слів мови містять кілька частин, або морфем,

# data[].attributes.attachment_link.title
Тест з української мови 10 клас - 1"

# data[].attributes.headline
Ознаки самобутності української мови

# data[].attributes.subject
Ознаки самобутності української мови

# data[].attributes.attachment_link.title
Найдавніші риси української мови. Григорій Півторак. Походження українців, росіян, білорусів та їхніх мов.

# data[].attributes.attachment_link.description
У книзі на основі найновіших досягнень історичних та філологічних наук розглянуто походження східнослов'янських народів та їхніх мов. Доведено необґрунтованість доктрини про давньоруську народність і першу руську державу як "спільну колиску" українців, росіян та білорусів, розкрито терміни "Русь", "Росія", "Великоросія", "Малоросія" та історію їх вживання, пояснено походження назви "Україна", охарактеризовано етапи та особливості формування східнослов'янських мов.

# data[].attributes.headline
Навчальне читання мовчки

# data[].attributes.subject
Навчальне читання мовчки

# data[].attributes.attachment_link.title
Читання мовчки

# data[].attributes.headline
Це цікаво знати

# data[].attributes.subject
Це цікаво знати

# data[].attributes.attachment_link.title
4). Індоєвропейська сім'я мов.

# data[].attributes.attachment_link.description
4). Індоєвропейська сім'я мов. Тип вмісту - звичайна веб-сторінка.

# data[].attributes.headline
Перевір себе

# data[].attributes.subject
Перевір себе

# data[].attributes.attachment_link.title
На жаль чи нажаль: як добре ви знаєте українську мову? - 24 Канал

# data[].attributes.attachment_link.description
21 лютого у світі відзначають Міжнародний день рідної мови. Українцям також варто у цей день згадати, якою прекрасною є наша солов'їна мова. LifeStyle, Публікації, Освіта, мовне питання, Тести - Телеканал новин 24

# data[].attributes.headline
Перевір себе

# data[].attributes.subject
Перевір себе

# data[].attributes.attachment_link.title
Чи розпізнаєте ви суржик? | Радіо Свобода

# data[].attributes.attachment_link.description
Тест до Дня української писемності та мови, який допоможе визначити, чи розпізнаєте Ви суржик (за шкалою від Олексія Савченка до професора Пономарева)

# data[].attributes.headline
Мовний суржик

# data[].attributes.subject
Мовний суржик

# data[].attributes.attachment_link.title
Суржик та українська культура.

# data[].attributes.attachment_link.description
Суржик - як поняття в українській мові, а також про культуру мови взагалі.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
І першим було слово, і слово було Бог, і слово було Богом

1. Мова - основа твоєї мудрості, життєдіяльності, твоя духовна, психологічна, фізична сила, засіб зв'язку в сім'ї й з усім українським народом, запорука існування та утвердження народу. Рідна мова - найважливіший навчальний предмет, через який здобуваєш сукупність знань про Всесвіт.

2. Ставлення до рідної мови має бути таким, як до рідної матері: її люблять не за принади чи вигоди, а за те, що вона мати. Прищеплюй меншим ставлення до мови як до святині, найдорожчого скарбу.

3. Володіння рідною мовою - не заслуга, а обов'язок не лише патріотів, а кожного громадянина України: "... кожне слово, сказане не українською мовою, є марнуванням капіталу українського народу..." (М. Драгоманов).

4. Розмовляй рідною мовою - своєю і свого народу: найперше всюди, на всій території України; за межами України, скрізь, де її розуміють з усіма, хто її розуміє. Не поступайся своїми мовними правами та обов'язками заради вигоди, привілеїв, лукавої похвали: це зрада своєї мови і народу. Зрадити рідну мову - це зрадити Бога, зрадити націю і Україну, зрадити всіх своїх предків, зокрема маму і тата. Зрікаючись рідної мови, ви втрачаєте опору у вашому житті, стаєте слабким духовно й інтелектуально, бо зрікаєтеся всіх інтелектуальних здобутків роду, нації, і, асимілюючись, ви починаєте з нуля. Чужа мова - це чуже джерело, яке спотворює твій національний світ, і ти стаєш чужинцем для свого народу: "...мовно винародовленого (що відрікся від рідної мови) уважай за духовно прокаженного" (І. Огієнко). Одна річ - знання чужих мов i володіння ними, інша - зрада рідної мови на користь чужої. А тому треба забезпечити трансформацію духовності і мови усіх їх пластів з одного покоління в наступне.

5. Сім'я - первинна клітина нації. Щоб вона не омертвіла і не відпала від національного організму, її має живити культ рідної мови. Тому розмовляй у сім'ї лише мовою своєї нації. Не вмієш - учись. У твоїй хаті найперше мають бути українські книжки, журнали, газети, аудіо, відеопродукція. Хай звучить у твоїй хаті українське слово з теле і радіоприймачів. І в цьому середовищі виховуй дітей. Дитина народжується із закладеними в мозку певними мовними структурами і мовленнєвим апаратом, через що дитині найлегше засвоїти рідну мову, мову батьків.

6. Ніколи не зупиняйся у вивченні рідної мови. У народі кажуть: "Чужу мову можна вивчити за кілька місяців, свою ж, рідну, треба вчити ціле життя" (Вольтер).

7. Допомагай кожному, хто хоче вивчити українську мову. І з одного боку треба створювати такі умови, щоб ця мова була потрібна всюди певним категоріям людей, а з другого боку допомагати їм вивчати мову і насамперед на курсах української мови.

8. У змішаних шлюбах мають звучати обидві мови у літературному варіанті, але найперше мова держави, в якій живеш.

9. Вивчай інші мови при потребі і можливостях. Знання чужих мов пробуджує бажання працювати для утвердження і розвитку рідної мови, сприяти тому, щоб рідна мова посіла гідне місце серед авторитетних мов світу. Українська мова - милозвучна, мелодійна, легка для співу (і це визнано авторитетними експертами), посприяла створенню величезної і чи не найбільшої кількості пісень і зокрема народних, має чи не найбільшу словникову картотеку, і тому на 2х конкурсах мов світу єдина серед 6000 мов входила в трійку мовпереможниць і належить до 50 найрозповсюдженіших мов світу.

10. Їдучи в чужу країну, намагайся елементарно опанувати мову цієї країни і спілкуватися нею.

11. В Україні, розмовляючи з іноземцями, які не розмовляють українською мовою, постарайся порозумітися з ними.

12. З громадянами України спілкуйся тільки українською мовою як державною. Всі громадяни України повинні знати державну мову і це не складає труднощів, тим більше, що молодше покоління вивчає її в школі і 97-98 % випускників 2013 р. тестувалися з української мови. Старше ж покоління за десятки років проживання в Україні мало можливість і поза школою вивчити державну мову.

13. "Мова перемагає своїх суперників тоді, коли її носії войовничіші, фанатичніші, заповзятливіші, непоступливіші щодо мови" Мартін А. Підтримуй усі починання окремих осіб і громадськості, спрямовані на захист і утвердження української мови. Захист рідної мови - найприродніший і найпростіший, найлегший і водночас найнеобхідніший спосіб національного самоутвердження і діяльності в ім'я народу. Захищаючи рідну мову, ти захищаєш свій народ, його гідність, його право на майбутнє. Щоб не існувати, а жити, треба перебувати в духовномовному просторі своєї нації, а тому його треба творити і усвідомити, що це крайня необхідність, щоб нація не зникла, усвідомити себе у загальнокомандній грі і творити структури захисту (спротиву руйнівним силам). Маєш нагоду бути борцем за рідну мову, свій народ - будь ним.

14. Реагуй на ігнорування, зневагу, ґвалтування української мови як державної, особливо з боку держслужбовців. Вимагай її використання згідно з 10 статтею Конституції України і її тлумачення Конституційним Судом України. За обмеження прав людини, а тим більше нації на всебічний розвиток і функціонування української мови, винні несуть карну відповідальність за статтею 161 Кримінального Кодексу України.

15. Оберігай рідну мову від суржика і деформації за чужомовним зразком, особливо російської мови. Дотримуйся нормативів української мови, національних традицій.

16. Якщо ти українець і живеш навіть поза межами України, не дай використати себе для денаціоналізації (зросійщення) свого народу, серед якого перебуваєш, а що більше для боротьби з його намаганням утвердитись на шляху самостійного розвитку.

17. Нашому поколінню випало складне і відповідальне завдання - відродити українську мову, державність, націю. За нас цього ніхто не зробить. Це наш історичний священний обов'язок, виправдання нашого життя на цьому світі. Не перекладаймо цього тягаря на плечі нащадків, бо може бути запізно. Діймо. В ім'я нашого українського народу, в ім'я його майбуття, в ім'я найвищих ідеалів людства - свободи і справедливості.

18. Люби Україну, дбай про неї і захищай її національні цінності та найперше - мову. Яким будеш ти, якими ми будемо разом як нація, така буде й Україна. І тоді, коли озброїмося мудрістю, силою духу і слова нашого Великого Пророка Т. Шевченка, втілиться в життя українська національна ідея "В своїй хаті своя й правда, і сила, і воля".

19. Усі ці мовні обов'язки (вимоги) випливають із важкого становища української мови, гнобленої окупантами протягом віків. Зараз, при 80 % українців лише близько 15 % інформаційного простору українською мовою, антиукраїнські елементи волають про "утиски російської мови". А тому треба захистити мову і довести відсоток інформаційного простору українською мовою як державною до 80. Для цього в усіх східних і південних областях України необхідно забезпечити відкриття українськомовних шкіл на рівні відсотка українців. Це, разом зі всіма нижчевказаними 18 пунктами, забезпечить елементарне культурномовне відродження української нації і держави.

Додаток до уроків № 31, 34 "Етика" для 6го класу 2006 р. та до теми "Вступ" предмета "Українська мова" для 6го та інших класів.

Це витяг з XXIV розділу монографії "Мова і нація" Василя Іванишина 2012 р., творчо опрацьований; використано також матеріали з інших джерел.

Українська

світова спілка

професійних учителів

# data[].attributes.attachment_link.title
Мовні обов'язки громадян України

# data[].attributes.attachment_link.description
І першим було слово, і слово було Бог, і слово було Богом 1. Мова - основа твоєї мудрості, життєдіяльності, твоя духовна, психологічна, фізична сила, засіб зв'язку в сім'ї й з усім українським народом, запорука існування та утвердження народу. Рідна мова - найважливіший навчальний предмет, через який здобуваєш сукупність знань про Всесвіт.

# data[].attributes.headline
Мовні обов'язки громадян

# data[].attributes.subject
Мовні обов'язки громадян

# data[].attributes.attachment_link.title
МОВНІ ОБОВ'ЯЗКИ ГРОМАДЯН | Politiko

# data[].attributes.attachment_link.description
МОВНІ ОБОВ'ЯЗКИ ГРОМАДЯН

# data[].attributes.headline
Вражаючі факти

# data[].attributes.subject
Вражаючі факти

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Український Стиль

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Згідно з висновками багатьох мовознавців, українська мова виникла набагато раніше, ніж вважає офіційна наука.

На думку цих дослідників, українська мова є найдавнішою з живих слов'янських мов, а російська мова новіша й походить від української церковної мови (церковнослов'янської).

448 р. н.е. візантійський історик Пріск Панікійський, перебуваючи у таборі гунського володаря Аттіли (на території сучасної України), записав слова "мед" і "страва".

Українська мова належить до слов'янської групи індоєвропейської мовної родини. Це єдина на сьогоднішній день державна мова в Україні. Також є однією з офіційних мов Придністров'я та частини Сербії. В 1918-1920 рр. вона була офіційною мовою Кубанської Народної Республіки, повідомляє

Українською розмовляють в Україні й у тих країнах, де є чимала українська діаспора (наприклад, у США, Канаді, Аргентині, Бразилії, Росії).

В різні часи мовознавці висували різні гіпотези з приводу виникнення української мови. В наш час є дві гіпотези, визнані в наукових колах:

- концепція славіста, доктора філософії, академіка Ю. Шевельова - українська мова безпосередньо виділилася з праслов'янської мови.

- концепція російського мовознавця О. Шахматова - українська мова виникла зі спільноруської прамови, від якої походять й інші "руські мови" (північно-великоруська, південно-великоруська та білоруська).

Однак, ця версія, на думку багатьох лінгвістів, є недовершеною, оскільки українська мова суттєво відрізняється від інших "руських" мов різними фонетичними явищами та лексикою. З точки зору лексики, найближчими до української є білоруська (84%), польська (70%) та сербська (68%) мови. Російська - на четвертому місці (62%). А якщо порівнювати фонетику й граматику, то українська має від 22 до 29 спільних рис із білоруською, чеською, словацькою й польською мовами, а з російською - тільки 11.

Згідно з дослідженнями багатьох мовознавців, українська мова виникла набагато раніше, ніж вважає офіційна наука. На думку цих дослідників, українська мова є найдавнішою з живих слов'янських мов, а російська мова новіша й походить від української церковної мови (церковнослов'янської).

Українська була дуже тісно пов'язана зі старослов'янською - спільною мовою предків сучасних слов'ян, так само як санскрит, є мовою, найближчою до спільної мови перших індоєвропейців (арійців). До речі, в українській мові є багато слів, які майже ідентичні словам у санскриті: "повітря", "кохати", "кінь", "дерево", "вогонь".

Учений В.Кобилюх у своїх роботах доводить, що українська мова сформувалася в Х-IV тисячоліттях до нашої ери. Тому походження найважливіших українських слів слід шукати саме в санскриті, а не в російській, німецькій, турецькій, грецькій та інших мовах, які виникли значно пізніше. Самим свідченням того, що праукраїнська мова поширилася по всій земній кулі, є давні топоніми й гідроніми, які збереглися до наших днів.

Але залишимо суперечки про походження нашої мови історикам і мовознавцям. Натомість наводим 10 цікавих фактів про українську мову:

- 448 р. н.е. візантійський історик Пріск Панікійський, перебуваючи у таборі гунського володаря Аттіли (на території сучасної України), записав слова "мед" і "страва".

- Українська мова - одна з найкрасивіших мов у світі. На мовному конкурсі в Італії її було визнано другою за мелодійністю мовою світу після італійської.

- Українська абетка є одним з варіантів кирилиці, вона налічує 33 літери.

- Українська мова - одна з найпоширеніших мов у світі, і за кількістю носіїв посідає, за різними даними, 26 або 32 місце в світі.

- Українська мова дуже багата на синоніми. Наприклад, слово "горизонт" має 12 синонімів. Але абсолютний рекордсмен - слово "бити". Згідно з "Коротким словником синонімів української мови", їх аж 45.

- Українська мова багата на зменшувальні форми. Зменшувально-пестливу форму має, як не дивно, навіть слово "вороги" - "вороженьки".

- З ХVІІІ до ХІХ ст. в українській мові використовувалося близько п'ятдесяти різних систем орфографії. За кількістю систем письма українська мова перевершує навіть монгольську, яка зазнала дуже багато змін у правописі.

- Найбільш уживаною літерою в українській абетці є літера "п"; на цю літеру також починається найбільша кількість слів. Літера "ф" - найменш уживана буква українського алфавіту. Слова, які починаються з цієї літери, в переважній більшості випадків прийшли в українську мову з інших мов.

- Найдовшим словом, яке існує в українській мові, є "дихлордифенілтрихлорметилметан" (назва хімікату, що використовується для боротьби зі шкідниками). Слово містить у собі аж тридцять літер!

- Іменник у нашій мові має 7 відмінків (один з них - кличний). Це відрізняє українську від інших східнослов'янських мов.

Хотілося б додати, що мова - це не просто засіб спілкування, а й культурне обличчя нації. Тож цілком логічним, на мою думку, є той факт, що народ, який недбало ставиться до рідної мови, культури, не має і своєї незалежної, розвиненої та стабільної держави.

Нехай рядки Шевченка "..І чужому научайтесь, й свого не цурайтесь.." занадто "хрестоматійні", та все ж у міркуваннях про українську мову на думку завжди спадають саме вони. Якби українці послуговувались цими словами як життєвим девізом і не цуралися своєї мови, певно, багато що в Україні змінилося б на краще.

# data[].attributes.attachment_link.title
Оприлюднені вражаючі факти про виникнення української мови

# data[].attributes.attachment_link.description
Згідно з висновками багатьох мовознавців, українська мова виникла набагато раніше, ніж вважає офіційна наука. На думку цих дослідників, українська мова є найдавнішою з живих слов'янських мов, а російська мова новіша й походить від української церковної мови (церковнослов'янської). 448 р. н.е. візантійський історик Пріск Панікійський, перебуваючи у таборі гунського володаря Аттіли (на території сучасної України), записав слова "мед" і "страва".

# data[].attributes.headline
Колоритні слова

# data[].attributes.subject
Колоритні слова

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Український контент

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Українська - мова багатогранна. Підрахувати точну кількість слів у ній неможливо, адже цей запас постійно зростає. Відомо лише, що на сьогодні у найповнішому Словнику української мови в 11-ти томах зафіксовано близько 134 тисяч слів. Однак, очевидно, це далеко не всі...
Українська мова має також велетенський багаж слів, котрі вживаються переважно в окремих районах, або ж поволі стають застарілими і в повсякденній розмові звучать все рідше. Мовознавці радять відновлювати вживання давніх українських слів і, тим самим, збагачувати мову.

Український контент пропонує невеличкий тест, щоб перевірити Ваші знання колоритних українських слів. Спілкуймося багатою солов'їною!

# data[].attributes.attachment_link.title
Чи знаєте Ви що означають колоритні українські слова? (ТЕСТ)

# data[].attributes.attachment_link.description
Українська - мова багатогранна. Підрахувати точну кількість слів у ній неможливо, адже цей запас постійно зростає. Відомо лише, що на сьогодні у найповнішому Словнику української мови в 11-ти томах зафіксовано близько 134 тисяч слів.

# data[].attributes.headline
Наскільки добре ви знаєте українську мову?

# data[].attributes.subject
Наскільки добре ви знаєте українську мову?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Україна для українців

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Чи вдасться вам успішно пройти тест, який складається лише із десяти фактів про рідну мову?

ТЕСТ: Наскільки добре ви знаєте українську мову

Вам сподобалася ця стаття? Поділіться з друзями!

Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть "Ctrl+Enter"

Топ-10 водоспадів України

5 найкращих парків для прогулянок у Києві

# data[].attributes.attachment_link.title
ТЕСТ: Наскільки добре ви знаєте українську мову

# data[].attributes.attachment_link.description
Чи вдасться вам успішно пройти тест, який складається лише із десяти фактів про рідну мову? ТЕСТ: Наскільки добре ви знаєте українську мову Вам сподобалася ця стаття? Поділіться з друзями! Знайшли помилку? Виділіть текст і натисніть "Ctrl+Enter" Топ-10 водоспадів України 5 найкращих парків для прогулянок у Києві

# data[].attributes.headline
Онлайн-тест словникового запасу

# data[].attributes.subject
Онлайн-тест словникового запасу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
словниковий запас української мови

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українська мова

# data[].attributes.attachment_link.title
Онлайн-тест словникового запасу української мови

# data[].attributes.attachment_link.description
Дайте відповіді на запитання та дізнайтеся розмір Вашого словникого запасу української мови! Без реєстрації та інших неприємних штук.

# data[].attributes.headline
Історія походження української мови

# data[].attributes.subject
Історія походження української мови

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Україна для українців

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кілька "початкових" століть слов'янської мовної історії залишилися без будь-якої письмової фіксації з боку самих слов'ян. Тим не менше, наукове вивчення слов'янських мов дає підстави до окреслення імовірного "початкового" історичного стану, з якого далі розвинулися сучасні слов'янські мови.

Слов'янські мови належать до центральної групи "сатем" індоєвропейських мов, від яких відокремилася на початку нашої ери. Порівняно спільна мова слов'ян існувала імовірно до VII ст. (або лише до IІІ ст.), коли внаслідок діалектного подрібнення і міґрацій почали формуватися сучасні окремі слов'янські мови.

Проте є всі підстави ствержувати про хибність теорії про початково єдину слов'янську прамову. Її не вдається узгодити з отриманою етимологічною картиною реконструйованої слов'янської лексики. Тобто, монолітності праслов'янської мови не було. Праслов'янська була "живою мовою з усіма атрибутами складності живої мови, а значить, був і діалектний поділ. Праслов'янська мова також не має територіально-обмеженої "прабатьківщини". Тобто, праслов'янська сформувалася "не на одному місці". Поряд зі слов'янськими завжди були присутні й неслов'янські етнічні елементи.

З дослідженого матеріалу видно, що в колі індоєвропейських племен існувала прадавня суміжність або принаймні близькість мовних територій слов'ян, ілірійців, фракійців і кельтів. Взагалі об'єднавчий етнонім *slověne є лише пізнішим витвором самих слов'ян.

Крім того, "споконвічність балто-слов'янської мовної близькості" підлягає сумніву. Особливо уразлива відома теорія походження слов'янської з балтійської, що наражається на опір мовного матеріалу (неможливо, наприклад, вивести вельми архаїчні слов'янські ряди чергувань голосних з інноваційних балтійських рядів).

Балти - не одвічні мешканці Верхнього Подніпров'я. Так, виявлено й досліджено балто-фракійські контакти без участі слов'ян. Виявлені й інші докази близкості давніх балтів та фракійців.

Натомість етимологічні дослідження висувають на передній план центрально-європейські зв'язки слов'ян з давніми італіками, причому балти довго залишаються осторонь.

Лише по міґрації балтів і слов'ян на нинішні терени стає помітне їхнє зближення і пізніше сусідство. Балто-слов'янські мовні стосунки починаються для праслов'янських мов як уже сформованого мовного типу з процесами, відмінними від балтійських.

В той самий час, слов'яно-кельтські контакти, вивчення їхнього сліду і локалізація могли б сприяти опрацюванню компромісного варіанту між такими принципово відмінними концепціями, як польська автохтоністська теорія слов'янської прабатьківщини на Віслі й Одері та варіант дунайської прабатьківщини слов'ян. Наразі малодослідженим є питання кельто-слов'янських стосунків, у розв'язанні якого О. Трубачов вбачав перспективу компромісу між його теоріями етногенезу слов'ян.

Мова несе історію свого походження і формування у власному звуковому, граматичному і словниковому матеріалі.

У своїй "Grammatik der ruthenischen (ukrainischen) Sprache" (1913) Т.Гартнер і С. Смаль-Стоцький першими висловили сумнів у "науковості" поділу слов'янських мов на три групи. Те, що українська мова постала безпосередньо з праслов'янської, а ідея прасхіднослов'янської мови (єдиною для українців, білорусів та росіян) позбавлена ґрунту, стало для них очевидним після ґрунтовних наукових студій.

Як у ХІХ ст., так і тепер вчені та теорії, не деформовані ідеологічними упередженнями, констатують неповторну своєрідність української мови серед навколишніх слов'янських. Ця своєрідність у кінцевому рахунку зумовлена географічно і полягає в очевидних сполучних, перехідних рисах української мови між структурами як географічно північних і південних, так і західних і східних слов'янських мов.

За 32 ознаками з 40 українська мова відмінна від російської. Більше того, названі риси української мови не просто відрізняють її фонетику від російської: більшість їх водночас єднають її з рештою слов'янських мов.

З-поміж 82 специфічних рис мови виключно українськими є 34; ексклюзивних українсько-білоруських 4, українсько-російських - жодної; аналогій, водночас спільних в української з іншими мовами: верхньолужицьких і білоруських по 29, нижньолужицьких 27, полабських 19, словенських 18, російських 11. Показово, що решта слов'янських мов (половина: 7 з 14) має з українською по 20-21 спільній риси на півдні і по 22-23 спільні риси на заході, що достатньо унаочнює справжні історичні зв'язки української мови та її справжнє місце в колі слов'янських мов. Де ж тут підстави для існування єдиної "східнослов'янської" групи мов між росіянами та українцями?

Дослідивши історію різних слов'янських мов, вчений-мовознавець Х. Шустер-Шевць так і не знайшов підстав для виділення традиційних історичних "зупинок" після праслов'янської (зокрема, не було ні "празахіднослов'янської", ні "прапівденнослов'янської").

Разом з тим, вчений визнав існування трьох діалектних комплексів. Йдеться про такі діалектні комплекси:

ПРОТОСЛОВАЦЬКИЙ (сербо-хорватська і словенська)

ПРАЛЕХІТСЬКИЙ (польсько-поморська та протоболгарська)

СЕРБОЛУЖИЦЬКИЙ, який приєднується у давнині до центральних і південно-східних частин пізньопраслов'янської мови (попередників української, чеської і верхньолужицької).

Власне праслов'янська мова проіснувала до ІІІ ст. н.е. Потім надійшов період пізньопраслов'янської мови і початок ранньої епохи існування ранніх слов'янських мов (IV-V ст./ Х-ХІ ст.). Перший свідок існування праукраїнської мови- верхньолужицька мова. (Слід підкреслити, що й давній прапор Верхньої Лужицьких слов'ян був синьо-жовтим).

Пліній (79 р.) і Птолемей (170 р.) згадують сербів біля Меотиди й адиґів-зихів. Виходить, предки українців і серболужичів були сусідами 1800 років тому на Азові і за часи Великого переселення народів пройшли звідти довгий шлях на захід до Сербії й Лужичини, зберігши мовні риси, спільні з мовою давніх сусідів - праукраїнською.

Другий свідок існування праукраїнської мови - полабська мова. Полабська мова, інакше - мова древ'ян на Лабі, належала до лехітської (= північнослов'янської) групи слов'янських мов (разом з кашубською, ободритською та ін.). Розташована на крайньому заході слов'янського світу, вона була вживана до середини XVIII ст. у Німеччині на лівобережжі Лаби (Ельби) в околицях Люнебурґа, Люхова і Сютена.

Рідкісну нагоду проминали дослідники, обходячи увагою схожу на етнонім українців назву полабського плем'я wkrzanie "украни, укри". Чому вона так подібна до ім'я "Вкраїна"?

Першим помітив схожість хоронімів Україна і Ukermark Й.Еґлі [Egli, 953]. Цю етимологію згадує і О.Стрижак: назва Україна - "того ж кореня, що й топоним Укермарк земля полабських укрів".

Давність української мови доводять і її спільні елементи з групою кельтсьских мов (ірландська, шотландська-ґельська і менська).

Дослідники також відзначають роль носіїв милоградської культури у формуванні деревлян і залишки кельтської топонімії від Полісся до Карпат. Історик М. Брайчевський у своїй книзі про походження Русі пише, що деревлянам передувала людність з кельтськими зв'язками.

Причетність кельтів до української мови обстоював й О.Шахматов, аналізуючи деякі слов'яно-кельтські словникові [пари], він виявляє в словах такі звукові властивості, що могли виникнути лише на кельтському ґрунті і є чужими для слов'янських мов.

Таким чином, жодним з різноманітних способів конкретного наукового аналізу не вдається виявити якусь свою окрему, особливу слов'янськість мов трьох народів "спадкоємців Київської держави" Х-ХІІІ ст. У їхній історії ця держава була лише спільним етапом: "У зв'язку з цим здається невдалою поширена формула: "давньоруська народність - спільний предок трьох народів - російського, українського та білоруського".

Тому вважаємо більш правильним говорити про те, що Русь становила спільний період (або етап) в історичному розвитку трьох східносло-в'янських народів.

Для науковців цього було б досить, щоб закрити питання про "єдину мову Київської Русі" і зайнятися змістовнішими речами. Те, що ці розмови точаться далі, вказує на їхню позанаукову мету. Тим часом ілюзія "давньоруської мови" вже масово розсіяна по тисячах книг, статей, десятках етимологічних словників. Від цього вона не перестає бути замаскованою під науку ідеологією.

Українська мова відображає формування українців як етносу, що склався у VІ-XVІ ст. внаслідок інтеґрації нащадків трьох слов'янських племен - полян, деревлян, сіверців за участю груп степового населення - іраномовного (В. Петров; О. Стрижак) і тюркомовного (О. Пріцак) - і був носієм трьох місцевих діалектів історичного продовження праслов'янської мови полянських, деревлянських, сіверянських, що лише згодом дістали назву "українська мова".

Українці не успадкували мовних особливостей таких слов'янських племен, як радимичі, кривичі, в'ятичі чи новгородські словени: мовним продовженням їхніх діалектів є сучасна білоруська й російська мови.

Справжня, "жива" українська мова ніколи не була "давньоруська", ніколи не була "спільноруська", ніколи не була тотожна з російською, не була предком або нащадком, або відгалуженням російської мови. Вона поставала і постала з праслов'янської, формуючись від VI до XVI ст.

На підставі об'єктивних фактів стає очевидним, що українська мова є таким самим мовним родичем російської, як сербська або чеська.

# data[].attributes.attachment_link.title
Історія походження української мови

# data[].attributes.attachment_link.description
Кілька "початкових" століть слов'янської мовної історії залишилися без будь-якої письмової фіксації з боку самих слов'ян. Тим не менше, наукове вивчення слов'янських мов дає підстави до окреслення імовірного "початкового" історичного стану, з якого далі розвинулися сучасні слов'янські мови. Слов'янські мови належать до центральної групи "сатем" індоєвропейських мов, від яких відокремилася на початку нашої ери.

# data[].attributes.headline
Коли виникла українська мова

# data[].attributes.subject
Коли виникла українська мова

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Універсальна газета

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Історик зафіксував українські слова ще 448 р. н.е.

Згідно з висновками багатьох мовознавців, українська мова виникла набагато раніше, ніж вважає офіційна наука.
На думку цих дослідників, українська мова є найдавнішою з живих слов'янських мов, а російська мова новіша й походить від української церковної мови (церковнослов'янської).

448 р. н.е. візантійський історик Пріск Панікійський, перебуваючи у таборі гунського володаря Аттіли (на території сучасної України), записав слова "мед" і "страва".
"І ЧУЖОМУ НАУЧАЙТЕСЬ, Й СВОГО НЕ ЦУРАЙТЕСЬ...", АБО ЗНОВУ ПРО МОВУ

Українська мова належить до слов'янської групи індоєвропейської мовної родини. Це єдина на сьогоднішній день державна мова в Україні. Також є однією з офіційних мов Придністров'я та частини Сербії. В 1918-1920 рр. вона була офіційною мовою Кубанської Народної Республіки.

Українською розмовляють в Україні й у тих країнах, де є чимала українська діаспора (наприклад, у США, Канаді, Аргентині, Бразилії, Росії).

В різні часи мовознавці висували різні гіпотези з приводу виникнення української мови. В наш час є дві гіпотези, визнані в наукових колах:

концепція словіста, доктора філософії, академіка Ю. Шевельова - українська мова безпосередньо виділилася з праслов'янської мови.
концепція російського мовознавця О. Шахматова - українська мова виникла зі спільноруської прамови, від якої походять й інші "руські мови" (північно-великоруська, південно-великоруська та білоруська).

Однак, ця версія, на думку багатьох лінгвістів, є недовершеною, оскільки українська мова суттєво відрізняється від інших "руських" мов різними фонетичними явищами та лексикою. З точки зору лексики, найближчими до української є білоруська (84%), польська (70%) та сербська (68%) мови. Російська - на четвертому місці (62%). А якщо порівнювати фонетику й граматику, то українська має від 22 до 29 спільних рис із білоруською, чеською, словацькою й польською мовами, а з російською - тільки 11.

Згідно з деякими мовознавцями, українська мова виникла набагато раніше, ніж вважає офіційна наука. На думку цих дослідників, українська мова є найдавнішою з живих слов'янських мов, а російська мова новіша й походить від української церковної мови (церковнослов'янської).

Українська була дуже тісно пов'язана зі старослов'янською - спільною мовою предків сучасних слов'ян, так само як санскрит, є мовою, найближчою до спільної мови перших індоєвропейців (арійців). До речі, в українській мові є багато слів, які майже ідентичні словам у санскриті: "повітря", "кохати", "кінь", "дерево", "вогонь".

Учений В.Кобилюх у своїх роботах доводить, що українська мова сформувалася в Х-IV тисячоліттях до нашої ери. Тому походження найважливіших українських слів слід шукати саме в санскриті, а не в російській, німецькій, турецькій, грецькій та інших мовах, які виникли значно пізніше. Самим свідченням того, що праукраїнська мова поширилася по всій земній кулі, є давні топоніми й гідроніми, які збереглися до наших днів.

Але залишимо суперечки про походження нашої мови історикам і мовознавцям. Натомість хочу навести 10 цікавих фактів про українську мову:

448 р. н.е. візантійський історик Пріск Панікійський, перебуваючи у таборі гунського володаря Аттіли (на території сучасної України), записав слова "мед" і "страва".
Українська абетка є одним з варіантів кирилиці, вона налічує 33 літери.
Українська мова - одна з найпоширеніших мов у світі, і за кількістю носіїв посідає, за різними даними, 26 або 32 місце в світі.
Українська мова дуже багата на синоніми. Наприклад, слово "горизонт" має 12 синонімів. Але абсолютний рекордсмен - слово "бити". Згідно з "Коротким словником синонімів української мови", їх аж 45.
Українська мова багата на зменшувальні форми. Зменшувально-пестливу форму має, як не дивно, навіть слово "вороги" - "вороженьки".
З ХVІІІ до ХІХ ст. в українській мові використовувалося близько п'ятдесяти різних систем орфографії. За кількістю систем письма українська мова перевершує навіть монгольську, яка зазнала дуже багато змін у правописі.
Найбільш уживаною літерою в українській абетці є літера "п"; на цю літеру також починається найбільша кількість слів. Літера "ф" - найменш уживана літера українського алфавіту. Слова, які починаються з цієї літери, в переважній більшості випадків прийшли в українську мову з інших мов.
Іменник у нашій мові має 7 відмінків (один з них - кличний). Це відрізняє українську від інших східнослов'янських мов.

Хотілося б додати, що мова - це не просто засіб спілкування, а й культурне обличчя нації. Тож цілком логічним, на мою думку, є той факт, що народ, який недбало ставиться до рідної мови, культури, не має і своєї незалежної, розвиненої та стабільної держави.-http://vsviti.com.ua/ukraine/49204

Нехай рядки Шевченка "...І чужому научайтесь, й свого не цурайтесь..." занадто "хрестоматійні", та все ж у міркуваннях про українську мову на думку завжди спадають саме вони. Якби українці послуговувались цими словами як життєвим девізом і не цуралися своєї мови, певно, багато що в Україні змінилося б на краще.
Дарина Дар

# data[].attributes.attachment_link.title
Коли виникла українська мова? До 448 р.нашої ери!

# data[].attributes.attachment_link.description
Історик зафіксував українські слова ще 448 р. н.е. Згідно з висновками багатьох мовознавців, українська мова виникла набагато раніше, ніж вважає офіційна наука. На думку цих дослідників, українська мова є найдавнішою з живих слов'янських мов, а російська мова новіша й походить від української церковної мови (церковнослов'янської). 448 р. н.е.

# data[].attributes.headline
20 фактів про українську мову

# data[].attributes.subject
20 фактів про українську мову

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ВСВІТІ - все, що тебе вражає!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. В українській мові існує три форми майбутнього часу! Проста, складна і складена. Майбутній час першої особи однини недоконаного виду в українській має іншу форму без префікса: знатиму, говоритиму, робитиму і т.д.

2. У 448 р. н.е. візантійський історик Пріск Панікійський, перебуваючи у таборі гунського володаря Аттіли, (на території сучасної України), того самого Аттіли, який розгромив Римську імперію, записав слова "мед" і "страва".

3. У 1918-1920 роках українська мова була офіційною мовою Кубанської Народної Республіки.

4. Українська дуже тісно пов'язана зі старослов'янською - спільною мовою предків всіх сучасних слов'ян, так само як санскрит, є мовою, найближчою до спільної мови перших індоєвропейців (арійців). До речі, в українській мові є багато слів, які майже ідентичні словам у санскриті: "повітря", "кохати", "кінь", "дерево", "вогонь".

5. Вчений В.Кобилюх довів, що українська мова сформувалася в Х-IV тисячоліттях до нашої ери. Тому походження найважливіших українських слів слід шукати саме в санскриті, а не в російській, німецькій, турецькій, грецькій та інших мовах, які виникли значно пізніше.

7. Особливістю української мови є те, що вона багата на зменшувальні форми. Зменшувально-пестливу форму має, як не дивно, навіть слово "вороги" - "вороженьки".

8. Найбільш уживаною літерою в українській абетці є літера "п"; на цю літеру також починається найбільша кількість слів. Літера "ф" - найменш уживана. Слова, які починаються з цієї літери, в переважній більшості випадків, прийшли в українську мову з інших мов.

9. Найдовшим словом в українській мові є слово "дихлордифенілтрихлорметилметан" (назва хімікату, що використовується для боротьби зі шкідниками). Це слово містить у собі аж 30-ть літер!

10. Іменник у нашій мові має 7 відмінків (один з них - кличний). Це вирізняє українську мову серед східнослов'янських. Сьомий, кличний, існує також в граматиках латині, грецької та (опціонально) в санскритській граматиці (як опціональний восьмий відмінок).

11. В українській мові дві букви "г". В українському алфавіті існує два варіанти букви " г". Знак, відповідний російській букві Гг, означає "південноруське хе". Знак у вигляді літери Ґґ означає "звичайне російське ге" (зустрічається виключно в запозичених словах). Букву Ґґ почали масово використовувати тільки в дев'яності роки.

12. Назви всіх дитинчат тварин в українській мові відносяться до середнього роду.

13. Починаючи з вісімнадцятого і до дев'ятнадцятого століття в українській мові використовувалося до п'ятдесяти різних систем письма (але не письменностей). Тому за кількістю орфографії (але не письменностей), українська мова перевершує найскладнішу - монгольську.

14. В кінці шістнадцятого - на початку дев'ятнадцятого століть в Україні використовувалася особлива система письма ("козацький скоропис", укр.), де начертання деяких букв відрізнялися від прийнятих у крилиці.

15. За межами Європи українська мова має напівофіційний статус в США (округ Кук штату Іллінойс). Відомо, що округ Кук в штаті Іллінойс - це 16-й з набільших у світі урядів місцевого самоврядування. В цьому окрузі проживає близько 5,5 мільйонів населеня, до складу округу входить місто Чикаго разом з передмістями. Українська мова була обрана як одна з найбільш вживаних мов у даному районі.

16. В українській мові й донині збереглися назви місяців з давньослов'янського календаря - сiчень (час вирубки лісу), лютий (люті морози), березень (тут існує кілька тлумачень: починає цвісти береза; брали березовий сік ; палили березу на вугілля), квітень (початок цвітіння берези), травень (зеленіє трава), червень (червоніють вишні), липень (початок цвітіння липи), серпень (від слова "серп" , що вказує на час жнив), вересень (цвітіння вересу), жовтень (жовтіє листя), листопад (опадає листя з дерев), грудень (від слова "груда" - мерзла колія на дорозі).

17. Відповідно до видання "Короткий словник синонімів української мови", в якому розроблено 4279 синонімічних рядів, найбільшу кількість синонімів має слово "бити" - 45 синонімів.

18. Сучасна українська мова налічує, згідно словнику Національної Академії Наук України, близько 256 тисяч слів і включена до списку мов, які успішно розвиваються в даний час.

19. Офіційно вважається, що після видання "Енеїди" Івана Котляревського, українська мова була прирівняна до літературної мови. Івана Котляревського по праву вважають основоположником нової української мови.

20. Дослідники довели, що чимало вживаних сьогодні українських слів та мовних коренів були поширені ще у часи трипільської культури, про що свідчать топографічні назви, народні пісні сонцепоклонницьких часів та значний слід у древньо-індійській мові - ведичному санскриті, джерела якого дійшли до нас з давнини у 5 тисяч років.
#Інтелект_Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
20 цікавих фактів про українську мову, які слід знати

# data[].attributes.attachment_link.description
1. В українській мові існує три форми майбутнього часу! Проста, складна і складена. Майбутній час першої особи однини недоконаного виду в українській має іншу форму без префікса: знатиму, говоритиму, робитиму і т.д. 2. У 448 р. н.е. візантійський історик Пріск Панікійський, перебуваючи у таборі г