# data[].attributes.headline
Děkujeme dětem za účast v soutěži i za krásné obrázky, které vytvořily ve výstavě. 

# data[].attributes.subject
Děkujeme dětem za účast v soutěži i za krásné obrázky, které vytvořily ve výstavě. 

# data[].attributes.body
Album s vašimi výtvore najdete zde.

# data[].attributes.body
Virtuální procházka výstavou

# data[].attributes.headline
Jiří Louda - heraldik, spisovatel, ilustrátor 

# data[].attributes.subject
Jiří Louda - heraldik, spisovatel, ilustrátor 

# data[].attributes.body
Návod - jak pracovat s interaktivní mapou

# data[].attributes.body
Projděte si výstavu s jejím kurátorem online!

# data[].attributes.attachment_link.description
Vítejte u video-seriálu k výstavě Jiří Louda: Život mezi erby, která je ve Vlastivědném muzeu v Olomouci k vidění od 25. 09. 2020 do10. 01. 2021. Průvodcem v...

# data[].attributes.attachment_link.title
Světově uznávaný heraldik ve Vlastivědném muzeu v Olomouci

# data[].attributes.body
pro žáky 4. a 5. tříd

# data[].attributes.body
Vyučovací předmět vlastivěda

# data[].attributes.body
pro žáky 6. tříd

# data[].attributes.body
Vyučovací předmět občanská výchova

# data[].attributes.body
Interaktivní mapa

# data[].attributes.body
Víte, co se během života Jiřího Loudy událo u nás a ve světě?

# data[].attributes.body
Český rozhlas

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dnes se dožívá devadesátých narozenin heraldik Jiří Louda, autor českého státního znaku, který patří k evropsky uznávaným osobnostem heraldiky.

Jiří Louda | Zdroj: ČTK

Za války Jiří Louda pracoval v anglickém College of Arms, což je úřad, který jménem panovníka uděluje lidem znaky. Ve Velké Británii má na znak právo každá ctihodná osoba.

„Tam jsem se seznámil s odbornou stránkou heraldiky, nejenom tou výtvarnou. Po válce se heraldika stala mým soukromým únikem, takovou vnitřní emigrací," říká Louda.

RRž RR Olomouc- J.Louda.mp3

Když bylo po listopadu 1989 potřeba vytvořit nové státní symboly, padla volba právě na Jiřího Loudu:

„Tehdejší znak byl paskvil. Bylo to nemožně uděláno jak po historické, tak i po výtvarné stránce."

V lednu dostal Jiří Louda dopis od Václava Havla, který ještě nebyl prezidentem a požádal ho, zda-li by si mohli pohovořit o tom, jak by znak obnoveného státu měl vypadat.

„Dohodli jsme se pouze na podobě federálního znaku. A pan prezident nechtěl použít moravskou orlici, říkal, že sice po historické stránce to chápe, ale že by se mu to zdálo příliš přeplněné. Tak jsme to udělali jenom čtvrcené - českého lva se slovenským křížem," dodává Jiří Louda.

# data[].attributes.attachment_link.title
Autor českého státního znaku heraldik Jiří Louda se dožívá 90 let

# data[].attributes.attachment_link.description
Dnes se dožívá devadesátých narozenin heraldik Jiří Louda, autor českého státního znaku, který patří k evropsky uznávaným osobnostem heraldiky. Za války Jiří Louda pracoval v anglickém College of Arms, což je úřad, který jménem panovníka uděluje lidem znaky. Ve Velké Británii má na znak právo každá ctihodná osoba.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Erby rytířů
Podvazkového řádu

Anglický Podvazkový řád (The Most Noble Order of the Garter) je nejstarší a současně dosud existující laický rytířský řád v Evropě.
Vznikl s největší pravděpodobností v roce 1348, o rok mladší jsou jeho stanovy. Ty omezují počet členů řádu na 26 osob včetně řádového suveréna, jímž je vždy sám panovník.

Pověst spojuje založení řádu s plesem, na němž tančil král Eduard III. s hraběnkou ze Salisbury. Té se uvolnil podvazek, který král zvedl a
přitom ve staré francouzštině zvolal „Honi soit qui mal y pense" (Hanba tomu, kdo o tom špatně smýšlí). Hlavním odznakem řádu se tak stal modrý podvazek vyhlížející jako miniaturní opasek s uvedeným zvoláním jako heslem, provedeným zlatými majuskulními písmeny. Podvazek nosí rytíři upevněný pod levým kolenem a ovíjejí jím též štít svého rodového erbu.
Součástí řádového oděvu byl od počátku modrý plášť, na jehož levé straně byl vyšitý malý podvazek lemující bílý štítek s červeným svatojiřským křížem. V 17. století se toto znamení proměnilo v kovovou hvězdu. Od konce 15. století nosili rytíři na krku rovněž kolanu se zavěšenou figurkou sv. Jiří, v 17. století k tomu ještě přibyla tmavomodrá šerpa z levého ramene k pravému boku.

Řád byl původně vyhrazen domácí, anglické aristokracii, byť již mezi nejstaršími rytíři byly také tři osoby z Gaskoňska a Pikardie. Od 17. století probíhala postupná transformace řádu jako elitní společnosti v panovnické vyznamenání, v jehož udělování není suverén nikým omezen. Od druhé poloviny 18. století se stávají řádovými rytíři i další členové královské rodiny, kteří se ale do pevně stanoveného počtu 26 osob nezapočítávají. To platilo rovněž o ženách, královnách či manželkách rytířů, které se mohly zúčastňovat řádových ceremonií, ale jako plnohodnotné členky řádu jsou přijímány až od počátku 20. století. Dámy řádu nosí podvazek pod loktem levé ruky. Nadpočetnými rytíři se mohou stát i členové cizích panovnických rodů, a to nejen z Evropy.
Každoročně se v řádový den rytíři scházejí k slavnostní bohoslužbě v kapli sv. Jiří na hradě Windsor. Každý zde má v chóru určené místo v dřevěné lavici, nad nímž se na vyřezanou lidskou hlavu nasazuje přilba s klenotem rytíře převýšeným erbovní standartou na žerdi. Zatímco přilby a standarty se obměňují, respektive odstraňují po úmrtí jejich nositele, trvalou památkou na něj zůstává smaltovaná destička s jeho
erbem, přibitá do opěradla příslušného sedile.

Není přesně známo, kdy Jiří Louda poprvé vstoupil do kaple sv. Jiří na královském hradě Windsor; snad tomu tak bylo v červnu 1942. Jisté ovšem je, že mu naprosto učarovala svou heraldickou výzdobou. Praporce žijících rytířů Podvazkového řádu, tabulky s erby jejich předchůdců na dřevěných sedilech a okázalý ceremoniál řádových zasedání - to vše ho zaujalo natolik, že si heraldiku členů tohoto nejprestižnějšího anglického řádu zvolil za své celoživotní a vpravdě osudové téma. Pracoval na něm s obdivuhodnou vytrvalostí a pílí až do roku 2011.

Fotogalerie

# data[].attributes.attachment_link.title
Podvazkový řád - Vlastivědné muzeum v Olomouci

# data[].attributes.attachment_link.description
Erby rytířů Podvazkového řádu Anglický Podvazkový řád (The Most Noble Order of the Garter) je nejstarší a současně dosud existující laický rytířský řád v Evropě. Vznikl s největší pravděpodobností v roce 1348, o rok mladší jsou jeho stanovy. Ty omezují počet členů řádu na 26 osob včetně řádového suveréna, jímž je vždy sám panovník.

# data[].attributes.headline
Jiří Louda: Erby rytířů Podvazkového řádu

# data[].attributes.subject
Jiří Louda: Erby rytířů Podvazkového řádu

# data[].attributes.body
Životní dílo Jiřího Loudy. Publikace byla vydána v listopadu 2020 ve spolupráci Vydavatelství UP a Vlastivědného muzea v Olomouci.

# data[].attributes.attachment_link.title
Jiří Louda: Erby rytířů Podvazkového řádu

# data[].attributes.attachment_link.title
Kniha Erby rytířů Podvazkového řádu - Studio 6

# data[].attributes.attachment_link.description
Kniha Erby rytířů Podvazkového řádu - Studio 6, Aleš Prstek

# data[].attributes.body
Na online puzzle se dostanete kliknutím na znak Olomouckého kraje.

# data[].attributes.body
Na online puzzle se dostanete kliknutím na velký státní znak ČR

# data[].attributes.body
Pexeso + hra

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Režisérka Maria Procházková zpracovala ke 100. výročí naší republiky cyklus, jenž hravou animací pomáhá malým divákům porozumět státním symbolům. K letošnímu státnímu svátku uvádíme díl věnovaný státnímu znaku. V nápadité výtvarné zkratce vysvětlí, proč je na něm vyobrazen lev, jak se stalo, že má dva ocasy, kde se vzaly dvě orlice a proč je každá jiná, a jak znak souvisí s rytířskými erby.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Centrum dramaturgie nových médií - Česká televize

# data[].attributes.attachment_link.title
Znak ve skoku - Videa - Déčko - Česká televize

# data[].attributes.attachment_link.description
Režisérka Maria Procházková zpracovala ke 100. výročí naší republiky cyklus, jenž hravou animací pomáhá malým divákům porozumět státním symbolům. K letošnímu státnímu svátku uvádíme díl věnovaný státnímu znaku. V nápadité výtvarné zkratce vysvětlí, proč je na něm vyobrazen lev, jak se stalo, že má dva ocasy, kde se vzaly dvě orlice a proč je každá jiná, a jak znak souvisí s rytířskými erby.

# data[].attributes.body
Materiály vytvořené ICV

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
* 1920 †︎ 2015

Mnichovská dohoda, Polský zábor Těšínska, Německé obsazování ČSR, Vypuknutí 2. světové války, Bitva o Francii, Osvobozování Československa, Pražské povstání, Politické procesy v Československu v éře stalinismu, Komunistický převrat v ČSR, Pražské jaro, Pád železné opony

Celé nahrávky jsou k dispozici pouze pro přihlášené uživatele.

Prezident Beneš nám říkal: Já mám naši armádu jako politický argument

Jiří Louda se narodil 3. října 1920 v Kutné Hoře. Po maturitě na reálném gymnáziu odešel na vojnu. Jeho nástup do aktivní vojenské služby však přerušil Mnichov 1938. V březnu 1939 se k československým vojskům sice dostal, nicméně po okupaci Československa musel z armády odejít. Rozhodl se proto k útěku do Polska. Odtud odešel do Francie, kde se přihlásil do cizinecké legie. Ve Francii a Alžíru absolvoval vojenský výcvik a byl zařazen do dělostřeleckého pluku. Po pádu Francie se za dramatických okolností přemístil na lodích na Britské ostrovy, kde absolvoval další části výcviku. Přihlásil se k výsadkářům, během výcviku si však poranil meniskus a zbytek války strávil na radiostanici. Po válce se vrátil do Československa. Před únorovým převratem působil u dělostřeleckého pluku. V červenci 1948 byl však propuštěn a v dubnu následujícího roku dokonce zatčen a uvězněn na Mírově. Propuštěn byl až roku 1951. Stal se následně zaměstnancem olomoucké univerzitní knihovny, v níž působil až do odchodu do penze v roce 1976. V roce 1968 byl částečně rehabilitován a povýšen na majora v. v. Plné rehabilitace se dočkal v roce 1991, kdy byl současně povýšen na plukovníka ve výslužbě. Zemřel 1. září roku 2015 ve věku 94 let.

Zobrazit pamětníka v jiném jazyce

# data[].attributes.attachment_link.description
Jiří Louda se narodil 3. října 1920 v Kutné Hoře. Po maturitě na reálném gymnáziu odešel na vojnu. Jeho nástup do aktivní vojenské služby však přerušil Mnichov 1938. V březnu 1939 se k československým vojskům sice dostal, nicméně po okupaci Československa musel z armády odejít. Rozhodl se proto k útěku do Polska.

# data[].attributes.body
a staň se součástí online výstavy!

# data[].attributes.body
Do tohoto prázdného štítu můžeš nakreslit svůj osobní znak nebo můžeš využít i jiné tvary z přihrádky Zahrajte si s výstavou/Části erbu.

# data[].attributes.headline
Máš už svůj osobní znak ("erb") vytvořený? 

# data[].attributes.subject
Máš už svůj osobní znak ("erb") vytvořený? 

# data[].attributes.body
Jestli ano, můžeš se stát rytířem Podvazkového řádu. Na naší virtuální výstavě je všechno možné.
Stačí si kolem znaku dokreslit pásek jako na obrázku a doplnit ho slovy HONI SOIT QUI MAL Y PENSE! (Hanba tomu, kdo ve zlém to myslí!).

Ve skutečnosti má ale udělování Podvazkového řádu svá pravidla. Napiš do komentáře, kdo ho může získat a od koho.