# data[].attributes.body
L’ocelot

L'ocelot té una mida que varia entre els 68 i 100 centímetres de longitud, més una cua que varia entre 26 i 45 centímetres. El seu pes oscil·la generalment entre 8 i 10 quilograms, tot i que s'han registrat individus més pesats. El patró del pelatge de l'ocelot és relativament variable, poden ser de qualsevol tonalitat entre el color crema i el marró vermellós, o de vegades gris, amb taques negres.

L'ocelot es troba distribuït per Sud-amèrica i el Centreamèrica i a Mèxic, encara que se l'ha vist a Texas i a Trinitat, al Carib. Els països on viu són: Argentina, Belize, Bolívia, Brasil, Colòmbia, Costa Rica, Equador, el Salvador.

L'ocelot caça en un territori que arriba als 18 km, capturant principalment petits mamífers (cérvols i diferents rosegadors), rèptils i amfibis (llangardaixos, tortugues i granotes), crancs, ocells i peixos. Gairebé la majoria de les seves preses són molt més petites que el mateix ocelot, sent els rosegadors, els conills i els opòssums la major part de la seva dieta.[6] Alguns estudis suggereixen que segueix i troba les preses a través de l'olor als camins, encara que també té una molt bona visió, fins i tot nocturna.

# data[].attributes.body
Aquest animal es caracteritza per tenir unes orelles molt llargues, són una tercera part més llarga que el seu cap, té un cap petit, amb uns ulls grans i negres, el seu cos acostuma a ser d'entre uns 70 o 90 mil·límetres d'allargada. Té una cua llarga d'aproximadament 150 mil·límetres, aquesta és plena de pèls curts del mateix color que tot el cos, excepte per un petit trosset al final que és de color negre amb un petit triangle blanc a la punta. El Jerbu té unes potes llargues d'aproximadament uns 40 0 46 mil·límetres d'allargada. Tenen cinc dits: dos laterals de més curts, dos centrals més allargats i finalment dos que estan lleugerament fusionats els dits centrals.

El Jerbu és un animal que té una vida nocturna i solitària. Es passen el dia en les seves coves subterrànies que han anat excavant. Tenes quatre tipus de caus: Un cau temporal per cobrir-e durant els dies d'estiu, un altre cau temporal per la seva caça de nit i per acabar tenen dos permanents, un per l'hivern i un per l'estiu. Aquesta espècie s'alimenta d'insectes voladors que caça saltant a l'aire, gràcies a les plantes i els insectes que mengen obtenen gran quantitat de líquid que els ajuda a viure, ja que no veuen aigua.
Se sap que tenen una duració de vida aproximadament d'uns tres anys.

Aquesta espècie de Jerbus habiten a la Xina i Mongòlia en llocs tant remots com deserts del Gobi i Taklamakán, és difícil estudiar-los pels científics, a causa d'això es té poca informació. El desert del Gobi està situat en la regió nord de la Xina i el sud de Mongòlia, és un gran desert situat a l'Àsia central a la República popular de la Xina.

# data[].attributes.body
La vaqueta marina aquest animal són solitaris, ja que viatgen en general en grups de 2 o 3 individus fa uns 150 centímetres de llargada i pesa uns 50 quilos.

Una característica en aquesta espècie és l'aparença excel·lent dels llavis. La part superior del cos és gris fosc, la part inferior és gairebé blanca o gris clar. Les aletes són proporcionalment més grans que en altres marsopes. Aquesta enigmàtica espècie és molt tímida, i no salta com els dofins a la superfície del mar, si no simplement emergeix alguns segons per prendre aire.

Les vaquetes solen buscar aliment a prop de les llacunes. Les disset espècies trobades a l'estómac de les vaquetes poden ser catalogats com a demersals o bentònics espècies que habiten en aigües poc profundes a l'alt golf de Califòrnia. Les vaquetes són depredadors no selectius de peixos i calamars en aquesta àrea. Algunes de les preses més comunes són corbines truites. Com altres cetacis les vaquetes pot localitzar la seva presa, també els és possible localitzar la seva presa seguint els sons dels seus moviments.

Aquesta marsopa és endèmica de l'extrem septentrional del golf de califòrnia o mar de Cortès. Les vaquetes marines viuen en llacs poc profunds al llarg de la costa, tant que la seva esquena arriba a sobresortir de la superfície de l'aigua. La majoria de vegades, la vaqueta ha estat vista entre els 11-50 m de profunditat a uns 11-25 km des de la costa, sobre fons de llim i argila, poques vegades vist més enllà de 30 km de la costa. Les vaquetes tendeixen a escollir hàbitats amb aigües tèrboles, perquè tenen un alt contingut de nutrients. Aquests nutrients ajuden a atreure petits peixos, calamars i crustacis que els serveixen d'aliment. Elles són capaces de resistir les altes temperatures del golf de Califòrnia.

# data[].attributes.body
Trets físics:
El panda vermell és un animal relativament petit, i una de les seves característiques seria un animal "adorable" de pèls rojos i sembla inofensiu, té ulls petits i celles de color blanc i la seva pell encara que no s'aprecia és de color negre, una cua llarga i esponjosa, orelles punxegudes i un morro blanc.

Trets psicològics:
L'animal acostuma a ser solitari, territorial i de costums crepusculars o nocturns. La seva espècie es caracteritza perquè sembla inofensiva, però en realitat són una espècie molt agressiva. I s'alimenten de fulles de bambú, no de bambú com els ossos panda.

Entorn:
Viuen als boscos de bambú de la Xina, però a causa de la caça furtiva i la desforestació estan en perill d'extinció i estan en conserves naturals.

# data[].attributes.body
És junt amb els ornitorrincs, els únics supervivents de l'ordre monotremata (mamífers que ponen ous per tenir les cries).
Són animals que poden mesurar de 30 a 90 c, depenent de l'espècie, i tenen el cos recobert d'una espècie de pel rígid i llarg, semblant a les espines, tenen un musell llarg i sense dents amb una llengua retràctil.
Com a curiositat; tenen un únic orifici per aparell urinari, el digestiu i el reproductiu.

Els equidnes són grans excavadors, i poden arribar a viure cinquanta anys.
Gràcies al seu sentit de l'olfacte, aquest animal pot buscar menjar amb el seu musell i detectar el perill.
Menja principal tèrmits, i té una manera de caçar molt peculiar, estiren i capturant amb la seva llarga i enganxifosa llengua.

L'Equidna és originari d'Austràlia, i s'estenen també per Papua-Nova Guinea

# data[].attributes.body
És junt amb els ornitorrincs, els únics supervivents de l'ordre monotremata (mamífers que ponen ous per tenir les cries).

Són animals que poden mesurar de 30 a 90 c, depenent de l'espècie, i tenen el cos recobert d'una espècie de pel rígid i llarg, semblant a les espines, tenen un musell llarg i sense dents amb una llengua retràctil.
Com a curiositat; tenen un únic orifici per aparell urinari, el digestiu i el reproductiu.

Els equidnes són grans excavadors, i poden arribar a viure cinquanta anys.
Gràcies al seu sentit de l'olfacte, aquest animal pot buscar menjar amb el seu musell i detectar el perill.
Menja principal tèrmits, i té una manera de caçar molt peculiar, estiren i capturant amb la seva llarga i enganxifosa llengua.

L'Equidna és originari d'Austràlia, i s'estenen també per Papua-Nova Guinea.

# data[].attributes.body
EL LLOP ÀRTIC

El llop àrtic és un mamífer de la família dels cànids. El seu pelatge varia durant l’any,a l’hivern té un pelatge blanc per camuflar-se amb la neu i a l’estiu té un pelatge de color marronós. Aquest llop acostuma a ser més gran que un llop normal.

Com tots els llops sempre van en manada perquè un llop sol no pot fer gaire cosa però si van junts poden combatre amb el animals més ferotges. Els llops són carnívors i s’alimenten únicament de carn. Normalment viuen en coves o rarament en forats a la terra.

Aquest llop viu a les illes àrtiques de Canada.

# data[].attributes.body
El seu nom comú és babosa esmeralda i és una petita espècie de mol·lusc.

El seu color és verdós,tot i que pot tenir un to una mica vermell degut a la presència de clorofila,i té una textura que semblen arrels.

Pot créixer fins els 60 mm peró el més comú és que creixin 20 o 30 mmi té una forma més aviat plana.

S'alimenta de una alga vaucheria litorea  en el qual perfora la capa celular de la alga,es manté firmament en la seva boca i succiona el contingut.Una vegada digerit el contingut només es guarda el cloroplast en el seu ampli sistema digestiu.

Viu en aigua salada en el litoral de les aigües nord americà en concret desde les costes d'Escòcia fins el sud de Florida.

# data[].attributes.body
ANGEL DE MAR

Aquest animal és molt estrany, és molt petit, medeix entre 4-5 centímetres. Té un cap amb forma de calabaza té dos orellas bastant grans amb comparació al seu cos. el seu cos es allargat amb dos grans ales al lateral.

Aquest mol·lusc és transparent amb colors ataronjats i blaus i viu al mar. Té una vida de dos anys. No es verinós i encara que no ho sembli, es un gran depredador de cucs marins.

# data[].attributes.body
La seva pell està coberta per escates endurides en forma de plaques. L'espècie més petita (el pangolí de cua llarga) mesura entre 30-40 cm, però té una cua de 60-70 cm. L'espècie més gran, en canvi, mesura entre 75 i 85 cm, amb una cua d'entre 65 i 80 cm.

Els pangolins són animals tímids, solitaris i sovint nocturns. Per defensar-se s'enrotllen sobre si mateixos per protegir les parts toves del seu cos amb les escates.

Els pangolins d'Àfrica habiten el sud i el centre del continent africà, i els asiàtics des de l'oest fins a l'est asiàtic.

# data[].attributes.headline
                CAPYBARA                               Hydrochoerus hydrochaeris

# data[].attributes.subject
                CAPYBARA                               Hydrochoerus hydrochaeris

# data[].attributes.body
Trets Físics

Un carpincho més conegut com a capibara o rata llegant, és el roedor més gran amb conjunt del seu "germà" el Hydrochoerus isthmius (un capibara, però més petit.) Pesen uns 50 kg amb una altura de 50 cm i entre 1 i 1,3 de longitud(als 40 kg és quan ja es pot reproduir). Les femelles tenen entre 2 i 8 cries per part. Una cosa molt especial d'ells és que no tenen cua.

Trets psicològics

És l'animal més amigable i carinyós que hi ha, va amb grups de la seva mateixa espècie entre 8 i 10 on hi ha femelles, mascles, mascles dominants, mascles subordinats i cries, en una estació seca és quan més hi ha.

És un dels millors nedadors, ja que pot aguantar fins a 5 min sota l'aigua. Marca el seu territori amb el seu musell.

Entorn on viu

Viu a sud-americà (en brasil originalment) en llocs d'aigua, i no només utilitza els llocs d'aigua per viure, també per defensar-se dels seus depredadors. També és una carn típica de Veneçuela el qual es posa en molts plats com; rostit, milanesa, empanades, guisat, etc.

# data[].attributes.body
La vaqueta marina és robusta, amb les aletes pectorals llargues i còncaves, l’aleta dorsal és alta, triangular i està lleugerament corbada enrere.Fa uns 150 centímetres de llargada i pesa uns 50 quilos. No salta com altres dofins. El seu cap és arrodonit i té el musell curt. Té el dors de color gris fosc, amb les zones laterals color gris clar i el ventre blanc. Les seves característiques més distintives són les taques negres al voltant dels ulls i els llavis que formen una línia prima des de la boca fins a les aletes pectorals.

La vaqueta marina es pot submergir a grans profunditats i, com al lloc on habita hi ha poca visibilitat, ha desenvolupat l'habilitat d'emetre sons de freqüències molt altes, amb els quals pot detectar roques per no xocar i bancs de peixos per menjar. Es diu que és una espècie tímida. S’alimenta principalment de peixos, calamars i plancton.

Viu en una regió petita, al nord d'una línia imaginària que connecta Puertecitos a Baja California i Puerto Peñasco a Sonora. Viu en aigües càlides i poc profundes entre 11 a 50 m, amb una visibilitat de 0.9 a 12 mi una distància de la costa d'11 a 25 km.

# data[].attributes.headline
La vaqueta marina (Laia Forcada Tejedor 2ESO A)

# data[].attributes.subject
La vaqueta marina (Laia Forcada Tejedor 2ESO A)

# data[].attributes.body
La vaqueta marina és un animal que està en extrem perill d'extinció, a causa de les xarxes de pesca il·legals, actualment només hi ha deu vaquetes marines amb vida. La vaqueta marina és un dels cetacis més petits del món. En cap altre lloc del món hi ha aquest sorprenent animal. Fa un metre i mig de longitud i pesa aproximadament cinquanta quilos.

Sol habitar a Mèxic i el Sud de Califòrnia. Són depredadores de peixos i calamars, per la zona, les preses més comuns són les corbines i les truites.Les vaquetes solen viure en bones condicions vint anys, i maduren sexualment al cap de tres anys, aquesta informació són suposicions degut a la poca espècie de vaqueta marina que hi queda amb vida.

Aquestes, utilitzen sorolls aguts per comunicar-se amb altres cetacis i solen anar soles.

# data[].attributes.body
Pesa un quilogram i mesura 40 centímetres de llargada i 140 d'envergadura. És de color caqui i té unes orelles llargues i punxegudes de color verd igual que el seu nas i boca, que també són verdes. Com s'assembla tant al mestre Jedi, li van ficar el nom de "ratpenat Yoda".

Aquest mamífer volador, a diferència de la majoria d'espècies de ratpenats que s'ubiquen mitjançant l'ecolocació, utilitza els grans ulls per moure's i aconseguir el seu aliment. No és depredador, és a dir, no caça.

El ratpenat Yoda, viu a Papua, Nova Guinea. El van descobrir l'any 2009, però no el van fer públic fins a l'any 2010. És només una de les aproximadament 200 espècies que es van descobrir a 2009. Encara que ha sigut vist en expedicions prèvies, ha de ser documentat i nomenat com un animal més.

# data[].attributes.body
El Ratpenat Yoda és una espècie que fa 40 cm però, al obrir les ales fa 1,5 metres. El seu pes sol ser una mica menys d’un quilo aproximadament. Aquest animal utilitza els seus grans ulls per moure’s i poder aconseguir el seu aliment. A diferència dels altres ratpenats que utilitzen l'ecolocalització.

Aquest mamífer va ser descobert el 2009 en una expedició de la conservació internacional dels Estats Units. També va ser reconegut com espècie l’any 2017 per la universitat de Nova York.

Aquest animal viu a Papua nova Guinea, una illa que està al mig del mar però si estàs al centre com al seu cas; el clima és de muntanya.

# data[].attributes.body
El Ratpenat Yoda és una espècie que fa 40 cm però, al obrir les ales fa 1,5 metres. El seu pes sol ser una mica menys d’un quilo aproximadament. Aquest animal utilitza els seus grans ulls per moure’s i poder aconseguir el seu aliment. A diferència dels altres ratpenats que utilitzen l'ecolocalització.

Aquest mamífer va ser descobert el 2009 en una expedició de la conservació internacional dels Estats Units. També va ser reconegut com espècie l’any 2017 per la universitat de Nova York.

Aquest animal viu a Papua nova Guinea, una illa que està al mig del mar però si estàs al centre com al seu cas; el clima és de muntanya.

# data[].attributes.body
Aquest animal d'uns 25 cm semblant a una salamandra es diu Axolotl i es un  amfibi. La seva pell és de color rosa y es viscosa, té quatre potes amb cinc dits amb les que s'ajuda per a nedar, amb cinc dits i una cua llarga i aplanada que serveix com a timó. Té tres brànquies per a respirar.

Sol viure a estanys de Nord Amèrica.

# data[].attributes.body
Peix Gota és una espècie de peix teleosti de la família Psychrolutidae, es troba exclusivament en les profunditats entre les costes d'Austràlia i Tasmania.Té un esquelet amb ossos lleugers i pocs músculs i, a diferència de la majoria dels peixos, tampoc té bufeta natatòria, l'òrgan que els permet surar i nedar, ja que al seu hàbitat col·lapsar sota una pressió extrema provocant que explota. En canvi, es compon d'una carn gelatinosa menys densa que l'aigua. De fet, el peix gota no necessita gastar tota la seva energia per tal de nedar, podent dedicar part de la mateixa a la recerca d'aliment. Pot arribar als 30 cm de longitud.

És una espècie bentònica, d'aigües temperades, en un rang de temperatures entre 2,67 i 9,25°C. Es troba exclusivament a les profunditats entre les costes d'Austràlia i Tasmania. i 1200 metres, encara que es reporten localitzacions entre 400 i 1700 metres.

Es creu que aquest peix viu en aigües de l'Oceà Pacífic a profunditats entre 500 i 1.500 metres, específicament davant de les costes del sud d'Austràlia i de Tasmània, zones on la pressió és superior a la del nivell de la superfície, perquè així puguin flotar, ja que la carn és una massa gelatinosa amb una densitat menor a la de l'aigua.

# data[].attributes.body
L'armadillo rosat.

L'armadillo rosat és un animal petit amb una mesura d'entre 7-11 cm. Un animal de pell rosa i pels blancs té quatre potes i té unes ungles molt llargues. És un mamífer de la família chlamyphoridae.

Aquest animal és nocturn viu en Madrigueres a prop dels formiguers.

Menja de tot formigues, plantes caragols, etc. quan se sent amenaçat l'animal s'amaga sota terra no és agressiu els seus depredadors són els gossos i els gats domèstics.

El seu entorn és cada cop pitjor l'animal té problemes en els camps perquè estan plantats i els hi destorcen el seu entorn. En l'entorn també hi ha un problema que és la caça furtiva d'aquests animals per vendre en el mercat negre o per tenir-lo de mascota.

# data[].attributes.body
CAP D’OLLA

El dofí del riu Irauadi, es un animal molt gros i fort, ja que poden pesar fins a 119 kg. Aquest porta  quatre aletes dos laterals, una a la seva esquena i a la seva cua.

Ell porta un mun de dents gràcies al seu gran tamany que té a la boca. Se'ls hi diu cap d’olla pel caparró que porta.

Aquests dofins, assoleix la maduresa sexual entre els 7 anys fins els 11.

Aquesta raça de dofins, viuen pel sud-est Asiàtic molt prop d’Oceania, i viu exactament en subpoblacions discontínues a prop de les costes, als estuaris i als rius des del Golf de Bengala fins a les Filipines. Aquest animal està considerat en perill d’extinció segons l’organització WWF, degut, com sempre, a l’ésser humà i els seus cruels mètodes de pesca, que estenen les xarxes al riu i els dofins queden atrapats.

Aquests animals són molt llestos, ja que es busquen ells sols el menjar des dels dos o tres anys de les seves vides. Ells solen viure amb les seves famílies però hi han excepcions per quan un dofí d’aquesta raça esta ferit de gravetat, el porten a un centre d’acollida d’animals i en aquell espai està segur ja que si esta ferit en els rius i illes on habiten, podria ser una presa dominable per algun altre animal.

# data[].attributes.attachment_link.title
Guillem Roca Salas - 5.1 Aprendre a descriure (1)

# data[].attributes.body
La sangonera Tyrannobdella Rex

Com es físicament: Com a màxim mesura 5 c, i d’amplada no és gros.Normalment es de color blanc amb una especie d’escames que li recoren tot el cos.

Normalment viuen a les fosses nasals dels humans,on el pots trobar segur és als pantans ,rius,fosses i aiguamolls el que fa que si et banyes a algunes d’aquestes coses amb la mala sort de que t’ entri al nas, hauras de visitar un metge urgentment.

# data[].attributes.body
L’Àngel de Mar Es tracta d'un mol·lusc molt petit, només arriba als 4 o 5 cm de longitud i amb un color transparent que permet apreciar amb facilitat els seus òrgans interns. A més, compta amb uns membres similars a ales els parapodis,que li permeten nedar i lliscar pel mar, d'una manera semblant  a com vola un àngel, només té closca quan està en fase embrionica.

Viuen a l’oceà Àrtic, en els fons marins, entre una profunditat mitjana de 0 a 350m, i fins i tot aveguades  més avall quan l'aliment es troba a gran profunditat en el fons marí.

Pot semblar un ésser indefens i afable per l'aspecte i el seu nom, el qual resulta fàcil deixar-se enganyar. Però més enllà de la seva fràgil aparença, l’Àngel de Mar  és un depredador formidable i veraç i molt agressiu. Les seves preses favorites són llimacs de mar i cucs marins, però si el menjar els hi falta o escasseja, es poden menjar als seus propis semblants fent un acte de canibalisme.

# data[].attributes.body
El llop àrtic o llop polar és una subespècie del llop. També és l'única raça de llop que no està amenaçada directament, tot i que el cacen per esport o per les pells i ho podria acabar estant, la protecció del seu medi ve donada de manera natural per les dures condicions climàtiques, encara que també podria acabar en perill.

Els colors del pelatge poden variar entre l'ataronjat, el gris, el blanc i el negre.

És molt territorial i agressiu quan caça caça en manada i viuen en manada ja que si estan sols no se senten molt bé, bàsicament;es tracta d'un llop molt perillós, de comportament inusual.

Habitualment els llops polars que viuen més al nord tenen el pèl blanc o crema, les zones més fosques solen ser al llom i pot tenir algun pèl de color gris blavós o negre, mentre que els que habiten més al sud acostumen a ser de color gris clar o rossos, i poden tenir zones més fosques i fins i tot alguna taca de color gris fosc o negre.

# data[].attributes.body
Aptedonytes Forsteri o Pingüí Emperador .

El pingüí emperador és el més gran i pesant de tots els pingüins els mascles i les femelles pesen entre 22 i 45 kg . Destaquen com a grans nedadors, per la seva particular forma de protegir-se del fred . Viu per tota l’Antàrtida , generalmente fora de l’Antàrtida es poden veure als mars del Sud . Normalment viuen 20 anys pero han hagut casos en els que han viscut 40 anys , els adults habitualment tenen 1.1 metres d’alçada y uns 30 kg . Principalment s’alimenten de krill , cefalòpodes i altres peixos . Per a trobar menjar, el pingüí emperador pot submergir-se de 150 a 250 metres en l'Oceà Antàrtic .

# data[].attributes.body
Es considera el veritable cavall salvatge, és molt ràpid i resistent.

El cavall przewalski és un mamífer de la família dels èquids, originari de Mongòlia, viu a les estepes i semideserts, és herbívor i té una alçada d'entre 125 i 150 centímetres i un pes de 350 quilos aproximadament. Té un cap robust, coll curt i ample, unes crineres curtes i en raspall i d'un color marró fosc. El cos i les extremitats són curtes i el seu pelatge és de color beix.
S'alimenta d'herba, de fulles, de brots, fruits i arrels. Poden passar llargs períodes sense beure per l'hàbitat en què viuen.

És un animal social, que viu uns vint anys i en captivitat poden arribar als trenta anys.

# data[].attributes.body
Els cliònids , coneguts vulgarment com a àngels de mar, són una família de mol·luscs gasteròpodes pteròpodes marins pelàgics, gelatinosos i transparents.

Viu a l’oceà Àrtic.

És un mol·lusc, però només té closca quan està en fase embrionica. Neixen mascles, però passat un temps es tornen femelles.

Es un tipus de cargol nedador. El peu muscular que normalment tenen els cargols de terra va evolucionar a l'àngel de mar fins a convertir-se en un parell d'estructures que semblen ales. Se'ls anomena parapodis, i són usades per nedar al mar obert.

Entre les seves preses favorites es troben alguns llimacs de mar i cucs marins, no obstant si menjar escasseja, aquesta espècie pot menjar-se als seus propis semblants en un acte de canibalisme.

https://www.youtube.com/watch?v=0G6lr_eP810

https://www.youtube.com/watch?v=sip6ZOeEOOo

# data[].attributes.body
El drac de mar de fulla és una espècie de peix marí de la família Syngnathidae, que inclou als cavallets marins. Rep el seu nom per la seva aparença de fulla, ja que té extensions en forma de fulla que s'estenen al llarg del seu cos. Els dracs marins de fulla són impulsats ​​per aletes pectorals situades en la vora del coll i una aleta dorsal prop del final de la cua.
Viu a les costes sud i oest d'Austràlia.

Les boques dels dracs marins manquen de dents, però encara així, aquests animals són carnívors. Usen els seus musells per a succionar larves de peixos i petits crustacis, com a plàncton, gambetes mísidos i anfípodos. El normal seria que el drac de mar fos caçat per múltiples espècies sota la mar, però la veritat és que gràcies al seu camuflatge, són capaços de protegir-se de la majoria dels atacs.

# data[].attributes.body
El cap del gat del desert és notablement ample, cosa que el fa únic de les altres espècies similars, i les orelles són molt àmplies. El pelatge és de color sorra amb poques ratlles més fosques, només són fàcilment visibles a la part alta de les potes davanteres. La punta de la cua també és de color fosc. La planta dels peus està coberta totalment de pèl que el protegeix de les terres ardents.

El gat del desert és tímid, esquerp, nocturn i minúscul, és el caçador més precís del món animal.

Aixeca curiositat entre la comunitat científica internacional, ja que és un dels felins menys estudiats.

Aquest felí salvatge està perfectament adaptat al clima dels deserts més inhòspits.

No necessita prendre aigua, ja que obté tots els seus nutrients dels animals que caça. S'alimenta amb petits rèptils i ocells fins a mamífers més grans. Està equipat naturalment per interactuar amb el seu entorn a la perfecció.

Aquest animal s'ha dispersat al llarg dels deserts més importants del món: des del nord d'Àfrica, se l'ha vist a tota l'extensió d'Aràbia fins a l'Àsia central. Tanmateix, és tan esmunyedís que se sap realment poc.

# data[].attributes.body
L'àngel del mar. És un tipus de cargol que viu a l'oceà àrtic. La seva forma és molt particular, és com un àngel, però a la vegada té unes banyes de dimoni. El seu cos és transparent i es poden veure els seus òrgans i la seva respiració. Tot i que és transparent té uns tons de taronja per dalt i la resta del cos és blau brillant. La seva mesura és des de 1 a 3 centímetres

# data[].attributes.body
La medusa dohrnii, o també anomenada usualment com a medusa immortal, és una espècie de Cnidari molt peculiar, la qual no s'assimila a cap altre.
La característica que fa que aquesta medusa sigui tan peculiar és principalment la seva esperança de vida, ja que té l'esplèndita capacitat de revertir el seu cicle vital i tornar a ser un pòlip sense maduresa sexual. Aquest mateix cicle és realitzat per l'animal de manera periòdica, per tant, la seva vida s'allargarà fins que arribi a les mans d'un depredador.

Aquest estrany animal que habita a les aigües mediterrànies i a les aigües japoneses, també té uns trets físics força inusuals.
Tenen una gran quantitat de tentacles blancs, poc gruixuts i llargs a la part inferior. Gràcies a la seva transparència es pot observar el seu curiós interior que pot ser d'un color vermellós o més groguenc.

# data[].attributes.body
Els Limulus Polyphemus o més conegut com el cranc ferradura, és una espècie no molt coneguda que existeix des de fa 450 milions d'anys, més anys que els dinosaures i uns 110 milions després que aparegués la primera forma de vida aquàtica. Aquest animal és molt conegut per la seva "sang blava", que s'utilitza molt en medicines i medicaments contra malalties fortes com podria ser el càncer.

A la guerra de Vietnam s'usaven com a aliment, ja que tenen una gran quantitat de proteïnes i des de la costa d’Estats Units fins a Rússia.

Mesuren 60 cm de llarg i 50 d'ample.

Per capturar aliment s'amaguen sota terra, esperen a què vingui alguna presa i surten amb la seva boca que està coberta amb una carcassa dura.

Arriben a posar 100.000 d'ous al llarg de la seva vida.

Se'ls anomena com a fòssils vivents, perquè van aconseguir sobreviure a l'extinció dels dinosaures i els forts climes després de l'impacte del meteorit.

Només ataquen els éssers humans quan se senten intimidats o atacats però la seva mossegada és molt dolorosa.

# data[].attributes.body
És un peix que és molt curiós. És el peix follet. Pertany a la família Despina, i el seu nom científic és Macropinna macrostoma.

El cap és transparent perquè està ple d'un líquid. Es poden  veure totes les parts de dintre del peix. Podem veure els seus ulls, el seu cervell i totes les terminacions nervioses que  hi ha al seu cap. La resta del cos és semblant a la d'altres peixos.Té una escala en forma de V més aviat llarga, de color gris magenta, la seva cua és tan transparent com el cap. Està acostumat a ingerir preses més petites, s'alimenta de peixos.

Des de la cua no es pot veure els seus òrgans interns, no és completament transparent és translúcid. Viuen en l'oceà pacífic,Atlàntic i Índic.Normalment està ubicat entre 900 a 1200 metres.

Pol Blay

# data[].attributes.body
El cap d’olla viu al golf de Califòrnia ( és una espècie de sud). Mesura 1,50 cm i pesa 50 kg.  La seva  població ha disminuït  durant els següents segles a punt de ser considerada en perill d'extinció molt greu. D’aquests animal només en queden 10. Menja peixos i cefalòpodes.

Es un dofí de mida mitjana amb un cos robust i bastant compacte,te el cap de forma globosa,la linea de boca apunta cap amunt i cap enrere. Vist lateralment te un meló té una forma quadrada i presenta un plec vertical a la part frontal. L’aleta dorsal és gran, alta, punxeguda, però de base estreta, i està col·locada al mig del cos.

# data[].attributes.body
Aquest animal és un animal microscòpic (0,1 mm) i segmentat anomenat tardígrad o os d'aigua gràcies al seu moviment i aspecte. L'aspecte em sembla bastant peculiar, ja que tenen la boca en forma de cercle, la pell arrugada i vuit potes.

Aquest ésser viu va ser descobert l'any 1773 pel zoòleg Johann August Ephraim.
Poden sobreviure a condicions extremes com la congelació i poden aguantar trenta anys sense menjar ni beure.

La seva funció és travessar les parets vegetals de les quals s’alimenta i succiona els productes químics procedents de la fotosíntesi. Respiren a través dels líquids de la faringe.

# data[].attributes.body
L'Àguila filipina té diversos noms com l'Àguila menjamones, Àguila monera de les Filipines o Àguila menjadora de mones. És un gran ocell rapinyaire, el més gros entre els membres de la família dels accipítrids i l'única espècie del gènere Pithecophaga. És un ocell endèmic de les Filipines, on habitava a quatre de les illes.

L’Àgula està en perill d'extinció, es calcula que en queden pocs, no més de 300 exemplars. És una de les espècies més grans de falcons tropicals.

Va ser descoberta per a la ciència en una data tan tardana com és 1896 perquè rares vegades surt de la massa boscosa. Al principi se'n va dir l'Àguila menja-bufons, a causa d'informes dels nadius del lloc, que asseguraven que s'alimentava només de micos (d'aquí el seu nom científic, del grec phitecus (mico) i phagus (menjador).

# data[].attributes.headline
COLIBRÍ NAN ABELLA        L’ocell més petit del món!

# data[].attributes.subject
COLIBRÍ NAN ABELLA        L’ocell més petit del món!

# data[].attributes.body
El colibrí nan abella (Mellisuga helenae) és l’ocell més petit del món. Té un pes aproximat de 1,8 a 2 grams i una llargada d’uns 5 centímetres. Té un cap gros comparat amb el seu cos, amb un bec allargat i punxegut. El seu plomatge és de colors brillants, vius i predomina el blau i el negre.

Com tots els colibrís, pot volar com els insectes, sense desplaçar-se i movent les ales unes vuitanta vegades per segon. S’alimenta de nèctar de flors i insectes. Aquesta espècie, en concret,  es troba només a la Isla de la Juventud, a Cuba. La seva mida i el fet que només es trobi en un sol lloc el fan un dels animals més curiosos del món.

# data[].attributes.body
El drac de mar (Phycodurus eques) és un peix impressionant de la família dels Syngnathidae. Com bé indica el nom, viu al mar d'Austràlia, a les zones Sud i Oest. La seva forma és tan peculiar per poder camuflar-se entre les algues.

La longitud mitjana d'un adult és de 30 cm, però poden arribar fins als 50 cm. S'alimenta de petits crustacis i la femella diposita fins a 250 ous a la cua del mascle, aquest, els incuba entre un i dos dies, però només el 5% sobreviuen. Són molt ràpids, poden arribar a una velocitat de fins a 150 km/h.

# data[].attributes.body
El Chromodoris lochi és una espècie de mol·lusc nudibranqui (que no tenen closca) que pertany a la família Chromodorididae. Per desgràcia no es coneixen molts exemplars, ja sigui pel reduït nombre que hi ha o per la por dels investigadors a la seva possible extinció.

Aquest animal és diferencia principalment pel seu color clar, aquest pot ser blanc translúcid o blau translúcid. Aquest color depèn del habitat on es trobi. Per exemple, a les zones d’Austràlia o d’Indonèsia són de tons més blaus en canvi, al nord de Sulawesi, són de tons grocs, taronges o roses.

El Chromodoris lochi es troba a uns 5 fins a 30 metres de profunditat i sol trobar-se al Pacìfic Occidental, Àfrica Oriental…

És molt petit, medeix uns 3 cm i consta de 4 tentacles. A més, utilitza brànquies per respirar on hi ha uns apèndix amb plomes.

Aquest animal és tòxic i perillós per a altres espècies.

# data[].attributes.body
El Pudu és un gènere de cèrvids nadius de la regió andina d'Amèrica del Sud, coneguts comunament com a pudús o també cérvols, per la seva semblança amb altres cèrvids que porten aquest nom. Es tracta dels membres més petits de la família dels cèrvids.

El seu període de gestació és de 210 dies.

Com la resta dels cérvols, el pudú és herbívor; s'alimenta principalment de fulles d'arbustos nadius com els nabius.

Aquests animals tenen un cos baix i robust amb una alçada fins a la creu de 40 cm. El seu pelatge és espès, amb pèls durs i ferms.

El Pudú mascle posseeix astes com qualsevol altra mena de cérvol.

Manca d'incisius superiors i els canins són presents només com a dents de llet.

Viu només a Argentina i Xile, en sectors serralats i precordillerans dels Andes i de la costa. A Xile es troba des de la regió del Maule fins a la regió d'Aysén. Habita en ambients amb abundant vegetació, especialment boscos amb sotabosc (vegetació baixa).

# data[].attributes.body
El cap d’olla es un  dofie  de mida bastant gran y es una especie de sud -est asiàtic.Normalment viuen en subpoblacions discontinues a prop de les coste . El cap d’olla es  reconeix pel seu cap globos i per les abundants marques allargades de color blanc.

# data[].attributes.body
És una espècie de peix que viu a les profunditats i es troba a tots els oceans del mon.

Viuen en profunditats, normalment en tren  500 - 4.000 metres.

Té un aspecte d’antena (les espieas de l’aleta dorsal modificades) i sobre el seu cap hi ha una tija que a la punta té una llum per atraure les seves preses.

Té una boca capaç de menjar exemplars que són el doble de gran que ell.

És una manera de adaptarse a la manca d'aliments d’aquestas profunditats.

# data[].attributes.body
Investigant sobre els animals que habiten al nostre món podem trobar alguns que arriben a un nivell extrem de raresa. Entre aquests éssers jo he trobat una medusa que en destaca. Aquesta és coneguda com la vespa de mar. Habita majoritàriament a les costes d'Austràlia i és considerat l'animal més perillós i verinós del món.

La medusa té la mida aproximada d'una pilota de bàsquet tot i que els seus tentacles moltes vegades tenen els tres metres de llarg. Si en veus una imatge, la trobaràs una medusa normal i poc característica, però amaga una sorpresa. L'ésser brilla a la foscor i això la fa destacar durant les hores amb poca llum, durant el dia és majoritàriament transparent, cosa que no agrada els seus depredadors.

Com ja he posat prèviament el seu verí és molt perillós i tan sols amb el seu frec et pot matar en menys de tres minuts. Les adultes tenen cèl·lules urticàries en més del 50% del seu cos i això les fa letals.

# data[].attributes.body
El tauró Serp és una espècie de selaci que viu entre els 50 i els 1500 m de fondària en als oceans Atlàntic i Pacífic.
És considerat un fòssil vivent perquè ha canviat molt poc des de temps prehistòrics, mesura aproximadament entre 1,7 i 2 m de llarg i té un color marro fosc.
El tauró serp captura les seves preses doblegant el seu cos i llançant-se cap endavant com una serp. La seva mandíbula llarga i flexible li permet empassar grans preses, mentre que el nombre de files de petites dents com a agulles eviten la fugida.

# data[].attributes.body
El panda vermell de l'himalàia (Ailurus fulgens) és un mamífer arborícola de la família dels ailúrids. Viu a les regions muntanyoses de Bhutan, l'Índia, el Nepal i la Xina. Habiten als boscos montans amb sotabosc de bambú. Té un color castany vermellós i una cua llarga i peluda. És un animal solitari. S'alimenta de brots de bambú, encara que també pot menjar ous, ocells, insectes i petits mamífers. Actualment és una espècie en perill d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat pels humans i la caça furtiva.

# data[].attributes.body
El pop dumbo és un animal marí. Es diu així perquè s’assembla al famós elefant de Disney.

Es seu nom científic és Grimpoteuthis i de moment es coneixen 18 espècies, considerades unes de les més estranyes del món.

S’assembla a l’elefant per les seves aletes subjectades al cap. Té 8 tentacles amb 60 o 70 ventoses a cada tentacle. Aproximadament medeixen 20 cm de llarg. Pesen aproximadament 13 quilograms. El seu cos és gelatinós i suau per sobreviure a la pressió de les profunditats. No tenen espines per caçar com els altres pops.

Entre els seus tentacles tenen filaments que els uneixen formant un timó que els serveix per desplaçar-se. En les seves ventoses tenen uns petits fils que els ajuda a sentir les vibracions del medi ambient, això els facilita a saber on hi ha menjar o algun perill.

# data[].attributes.body
El Jerbu d'orelles llargues és un petit rosegador nocturn, de la família dels dipòdids. Viu a Mongòlia i a la Xina, als deserts de Gobi i Takla Makan.

El seu cos és petit, mesura entre 7 i 9 cm de llarg. Es caracteritza per la seva cua molt llarga (18-25 cm de llarg). Té les potes davanteres petites i les potes posteriors llargues, adaptades a donar salts de cangur a la sorra dels deserts.

Es coneix poca cosa de l'espècie, encara que se sap que pel dia estan en el seu cau i a la nit surten d'exploració.

# data[].attributes.body
L'àguila menjamones, àguila monera de les Filipines o àguila menjadora de mones, és un gran ocell rapinyaire, el més gros entre els membres de la família dels accipítrids (Accipitridae) i l'única espècie del gènere Pithecophaga. És un ocell endèmic de les Filipines, on habitava en quatre de les illes. Extint a Leyte i Samar, sobreviu precàriament a Mindanao i encara en pitjor situació a Luzon. Àguila enorme, amb 86 – 102 cm de llargària, cua llarga i ales proporcionalment curtes i arrodonides. El bec és gran, alt i comprimit lateralment. De color marró fosc per sobre i blanc o blanquinós per sota. Al cap té unes plomes allargassades cap arrere, estriades i erèctils. Potes grogues. Malgrat el seu nom, els animals dels quals s'alimenten varien en funció de la disponibilitat. Caça mamífers de petita i mitjana grandària, com ara lèmurs voladors de les Filipines, esquirols, macacos menjacrancs i civetes de palmera, ocells com calaus i mussols, i també rèptils com serps i varans.

# data[].attributes.body
El Tauró Follet:

És un organisme molt estrany. Té la pell transparent llavors se li pot veure le venes i artèries. A més a més, també un tret important en el qual tothom es fixa, és l'espècie de nas que té, d'aquí el seu nom Tauró Follet.

Se'l pot trobar a Nova Zelanda, França, Madeira, Sud-àfrica o Brasil. Normalment a  les profunditats del mar, ja que li agraden les temperatures baixes.

El seu sistema nerviós és bastant diferent als altres taurons ja que s'han reportat bastants atacs a humans intencionalment però encara així és estrany que hi hagi atacs perquè no solen sortir a la superfície.

# data[].attributes.body
L’axolot és un animal en perill d’extinció que es troba únicament al complex Lacustre de Xochimilco, al costat de la ciutat de Mèxic.

A diferència d'altres salamandres que fan la metamorfosis, els axolots mai superen la seva etapa larvària, juvenil. Això vol dir que manté la seva aleta dorsal en forma de capgròs, que s'estén gairebé al llarg de tot el seu cos, i les seves brànquies externes plomoses, que sobresurten de la part posterior del seu ample cap. Els seus trets inclouen brànquies plomoses que surten del seu cap com una cabellera, una aleta dorsal que corre al llarg del seu cos i una cua. Aquests tenen 4 potes amb membranes interdigitals entre els seus dits. Són de colors molt variats que inclouen negre, gris, daurat, blanc i blau, té uns ulls negres i molt petits. Posseeixen una boca petita però amb gran capacitat amb unes dents petites i fortes i una llengua retràctil.

Encara que conserven les brànquies, els axolots adults també tenen pulmons funcionals i poden respirar a través de la pell.
I com els nadons la seva boca forma sempre un somriure.
Aquests petits somriures dolços poden esdevenir ràpidament aspiradors quan arriba l'hora de dinar. Els axolots xuclen a les seves preses, que inclouen crustacis, mol·luscs, ous d'insectes i petits peixos.

# data[].attributes.body
El Pudu habita a Colòmbia,Equador,Perú i Veneçuela.Els Pudus tenen una mida d’entre 60 i 90 cm de llarg i 30 a 40 cm d’altura amb un cap curt que pesa entre 7 a 10 kg.El color de pell café,vermellos i grisenc groguenc.La seva alimentacio es de herbas i fulles.Els seus principals enemics son els puma i els guineu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'ornitorrinc és un dels animals més curiosos que es coneixen: té bec, cos i potes de llúdriga, i cua de castor. És un mamífer, però pon ous, i ara, a més, han descobert que, quan rep llum ultraviolada, és fluorescent!

# data[].attributes.attachment_link.description
L'ornitorrinc és un dels animals més curiosos que es coneixen: té bec, cos i potes de llúdriga, i cua de castor. És un mamífer, però pon ous, i ara, a més, han descobert que, quan rep llum ultraviolada, és fluorescent!

# data[].attributes.body
L'ornitorrinc és un animal mamífer semiaquatic que es troba a l’Illa de Tasmània i a Australia.

El nom científic de l’animal és Ornithorhynchus anatinus i té diferents característiques que fan que l’identifiquem fàcilment.

Descripció física:

Normalment, es troba amb un color marronós intens a l’esquena i ambdós costats del cap, cos i part superior de l’esquena. Pel ventre és d’un color ros i gris sedós. TOT l’animal està cobert per un pelatge espès el qual manté a l’animal calent.

La cua té una forma semblant a la d’un castor, només que aquest l’utilitza per a propulsar-se a l’aigua. Les potes de l’animal són palmades i el seu musell és ample i pla, el qual està cobert d’una pell suau i amb un aspecte de goma humida. Les fosses nasals estan al musell, però, en canvi, els ulls i les orelles es troben a el solc posterior al musell. Aquests trets generals el fan molt semblant a l’ànec.

Té les membranes de les potes davanteres més grans que les posteriors, ja que fan servir aquestes membranes per a bussejar. En canvi, un cop fora l’aigua, guarden aquestes membranes, exponent les seves fortes ungles.

Dimensions:

Les seves dimensions poden variar depenent de l’animal, però les mesures mitjanes són les següents: El pes pot variar entre els 700 g i els 2400 g. Els mascles acostumen a ser més grans i mesurar entre els 50 cm, mentre que les femelles mesuren uns 43 cm. La cua pot mesurar entre els 8,3 cm i els 15,3 cm; i el musell, entre els 5,2 cm i els 5,8 cm.
Mantenen una temperatura corporal de mitja de 31-32 °C.

Curiositats:

És un dels únics, per no dir l'únic, animal mamífer que pon ous (característica principal de les aus).

El mascle de l’espècie té unes glàndules que desprenen verí, el qual pot matar a diferents animals petits, però no és letal pels humans, encara que causa un gran mal. Les glàndules es troben a les potes posteriors de l’animal.

# data[].attributes.body
És una espècie de la família dels camèlids. Viu a 5.000 metres d'altura sobre el nivell de la mar al Perú, Xile, Bolívia, l'Argentina i l'Equador. És un animal social que viu en grup.
El seu nom científic és Vicugna pacos, el seu pes acostuma a ser entre uns 48 i 84 kg.

Aquest animal va ser domesticat fa més de sis mil anys. Avui en dia no s'utilitza l'alpaca com a animal d carrega, sinó que d'aquest animal, el que més interessa és la seva llana.

Les persones no distingeixen les diferències entre les alpaques i les llames, però són animals que s'assemblen molt físicament, però no són el mateix, Les alpaques acostumen a ser més petites.
És un animal herbívor 100%, es pot reproduir durant tot l'any, i normalment tenen una cria cada vegada amb una esperança de vida de vint anys. També les podem diferenciar per la seva llana. La llana de l'alpaca acostuma a ser més fina i per això la fem servir per fer abrics o jerseis, en canvi, la de la llama acostuma a ser més aspre.

# data[].attributes.body
EL DOFÍ ROSAT-Característiques generals, el dofí rosat té el seu origen al riu de l'Amazones. Es tracta d'un animal sociable, curiós i intel·ligent. És el tipus de dofí més conegut de les cinc espècies que habiten als rius degut, per descomptat, al seu inusual color rosat, a més de ser el de major grandària. Aquest animal que és famós pel seu característic color rosa no sempre és rosa al llarg de la seva vida. Quan són joves acostumen a ser grisos i a mesura que es van fent grans el seu color canvia a un color rosat, és una cosa molt curiosa. Les seves dimensions: El dofí rosat de l'Amazones és el dofí d'aigua dolça més gran. De llarg mesura uns 2,7 metres, pesen uns 181 quilograms i viuen fins a trenta anys. Algunes curiositats són que és una de les races de dofins més solitàries, són uns animals molt àgils, estan envoltats de llegendes sud-americanes i estan en perill d'extinció.

# data[].attributes.body
El tauró pelegrí viu en mars i oceans amb una temperatura de 8 i 14ºC. És el segon peix més gran del món, té uns 10 metres de llargada i arriba a les 4 tones. S'alimenta de plàncton que ingereix filtrant l'aigua.

# data[].attributes.body
Per a mi, l'animal més extravagant del món és el camaleó o Chamaeleonidae, ja que trobo que és un animal molt bonic, i té el magnífic ''poder'' de canviar el color del seu rostre per poder camuflar-se molt bé en la natura.

Un camaleó és un rèptil de mida mitjana, poden arribar a medir fins a 63 centímetres de la família de euròpids escatosos.Amb un cos estret i comprimit, amb potes llargues i primes. Tenen grups de dos i tres dits que els permet agafar-se de les branques. Tenen una cua llarga i corbada que mesura un 60% de la seva longitud total.

Aquest animal s'alimenta majoritàriament d'insectes utilitzant una llengua llarga i enganxosa que projecten cap a l'exterior, algunes espècies grans també caçen rèptils petits com ara ratolins.

Aquest animal té una reproducció sexual la majoria són ovípars, i poden pondre entre 30 i 40 ous. En la majoria d'espècies el període d'incubació dura entre 3 i 4 mesos, però en algunes espècies pot durar fins a nou mesos.

# data[].attributes.body
L’àngel del mar.
Viu a l’oceà àrtic. Només hi neixen mascles i cap femella. Té una forma molt peculiar ja que té un cos d’àngel però a la vegada té unes banyes de dimoni. El seu cos és transparent i es poden veure els seus òrgans i la seva respiració. Tot i que és transparent té uns tons de taronja per dalt i la resta del cos és blau.

# data[].attributes.body
Tyrannobdella rex: En una criatura estranya amb 5 cm de llargada amb dents descoberta l'any 2007 a Perú i viu a les parts de l'alta Amazònia. El seu lloc preferit són les foses nasals dels éssers humans.
El saignificat del nom es sangonera reina tiranda

sangonera reina tiranasangonera reina tiranasangonera reina tiransangonera reina tiranaasangonera reina tirana

# data[].attributes.body
El peix ratpenat de llavis vermells (Ogcocephalus darwini) és un animal molt curiós. És un peix del genère Ogcocephalus; viu a les illes galàpagos sota uns 30 metres d'aigua; té una forma fusiforme amb una mena de peus i les aletes pectorals estan com torçades cap a terra; el color de la major part del cos és gris tot i que té algunes taques negres, els llavis extremadament vermells i el que també és bastant rar és que té com un “nas” molt llarg sobre les fosses nasals.

# data[].attributes.body
El peix gota es troba a les profunditats del fons marí entre 900 i 1200 metres. Té un aspecte repugnant i el seu tacte gelatinós és horrible. Té un cap molt gran i unes aletes bastant estretes. Posseeix un color crema i una longitud de 30 a 38 cm, és un peix bastant gran.

Com que el seu cos té tan poca densitat, no tenen gaire força. Aquest peix no té ni esquelet ni músculs, ja que a la zona del mar on viu la pressió és superior a la del nivell de la superfície. Per això, són espècies poc actives i no solen caçar les seves preses. Es van alimentant del que troben pel camí. Donada la seva raresa tan extrema, molts científics han arribat a dubtar de la seva veritable existència, ja que sembla una mica més d'una pel·lícula de ciència-ficció que de la realitat.

# data[].attributes.body
El peix esborrall és un peix que només es pot trobar a les profunditats, entre les costes d'Austràlia i Tasmània. Aquest peix és de color rosat clar, té una forma triangular allargada i sembla una mica gras per davant. Sembla que tingui una cara, ja que té un nas molt gran i rabassut amb uns ulls negres als costats i una boca caiguda i gran just a sota el nas. Als costats del cos té unes aletes petites, igual que al darrere. A causa del seu aspecte, aquest peix es considera l'animal més lleig del món.

# data[].attributes.body
L'ajolote, és una mena d'amfibi caudat ambistomatàtida del gènere Ambystoma relacionat amb la salamandra tigre. Va ser descrit originalment per George Kearsley Shaw i Frederick Polydore Nodder. És endèmic del sistema lacustre de la Conca de Mèxic i ha tingut una gran influència en la cultura mexicana

# data[].attributes.body
L'ornitorrinc és un animal de pèl gris, marronós i té un bec molt llarg de color negre, i és del mida d'un conill, té els peus palmejats i té el cos i la cua allargada. És un animal molt verinós.

Ve d'Austràlia occidental i de l'illa de Tasmània.

# data[].attributes.body
L'escorpí emperador blau és una derivació del pandinus Imperator, amb una mutació blava i se'la denominat l'escorpí emperador blau africà. Va ser descobert el 2006 a Atewa, Ghana.

Els adults fan entre 55 i 100 mm de longitud. El seu cos és de color castany groguenc, rosat, ataronjat, vermellós o morat a la cua. Té un únic agulló i les vuit extremitats més fosques, color vi, morat o negrós, amb un triangle negre.

# data[].attributes.body
PEIX ROSA AMB MANS
Aquesta espècie s'ha localitzat a l'illa de Tasmània i a Austràlia, normalment viuen a la costa i està en perill d'extinció.
El peix rosa no té aletes sinó mans i peus, les utilitza per caminar, perquè aquest tipus de peix no neda. El seu cos és rosat amb unes quantes taques vermelles al seu cos.

# data[].attributes.body
L'axolot és un animal amfibi de Mèxic. El seu hàbitat natural és als llacs propers de la Ciutat de Mèxic i també als aquaris de tot el món. L'axolot posseeix las característiques de la salamandra, mesura aproximadament 25 cm, el seu cos és gelatinós, té quatre potes, una cua llarga, ulls petits i una boca gran d'aparença somrient.

# data[].attributes.body
La vaqueta marina. És originària del golf de Califòrnia. Està en perill molt greu d’extinció, en queden menys de 10. Des de 1993 el govern mexicà, fa operacions per preservar l’espècie. Fa uns 1,50 metres  de llarg i al voltant de 50 kg. No salta com  els altres dofins. És una espècie bastant tímida. Menja  molts peixos i cefalòpodes.

# data[].attributes.body
L'animal que jo he triat és el ratpenat yoda, em sembla molt estrany perquè té la meitat de la cara de color groc, i unes orelles que sembla un elf.
Pesa un 1kg i fa 40  cenímetres.
Va ser descobert l'any 2009, per això m'ha cridat l'atenció, perquè el 2009 va ser l'any que jo vaig néixer.

# data[].attributes.body
El drac de mar és un peix marí que pertany a la famíia dels cavallets de mar, ells són vivípars i es mouen nadant. D'aspecte són com un cavallet de mar, allargat i prim, però també té unas banyetes que d'allà li surten com una mena d'algues.

# data[].attributes.headline
L’àngel de mar. Viu a l’oceà Àrtic.Neixen mascles, però passat un temps es tornen femelles. Ponen ous. No és verinós. Es blau amb algunes parts del cos de color taronja i te forma d'àngel.

# data[].attributes.subject
L’àngel de mar. Viu a l’oceà Àrtic.Neixen mascles, però passat un temps es tornen femelles. Ponen ous. No és verinós. Es blau amb algunes parts del cos de color taronja i te forma d'àngel.

# data[].attributes.attachment_link.title
Safari of my Life - Wildlife Photography Documentary with Klaus Tiedge