# data[].attributes.body
זה היה של סבתא רבתא שלי וזה עבר לסבא וסבתא שלי ואז זה עבר אל אבא שלי, זה סכום יקר שעשוי מכסף, זה הגיע מבלגיה ואנחנו משתמשים בזה בארועים מיוחדים

# data[].attributes.headline
ספר מיומנו של סבא רבא שלי. 

# data[].attributes.subject
ספר מיומנו של סבא רבא שלי. 

# data[].attributes.body
עמוס יעיש

# data[].attributes.headline
 הראל שלו - מכתב מסבא רבה שלי

# data[].attributes.subject
 הראל שלו - מכתב מסבא רבה שלי

# data[].attributes.body
מכתב שנשלח מסבא רבה שלי יוסף מתימן לקרובים בפלסטינה בשנת 1933.
בשנת 1939 עלו לארץ יוסף ומשפחתו לפתח תקווה.

# data[].attributes.headline
ספר תהלים משנת 1900

# data[].attributes.subject
ספר תהלים משנת 1900

# data[].attributes.body
כסף מכל מיני תקופות

# data[].attributes.headline
שגיא חג'בי - החפץ שעובר המשפחתי הוא סיכת דש.

# data[].attributes.subject
שגיא חג'בי - החפץ שעובר המשפחתי הוא סיכת דש.

# data[].attributes.body
את הסיכה הכין סבא רבה שלי דוד לוי.
הוא עלה לארץ מתימן, בשנת 1933 והשתקע עם משפחתו בכרם התימנים.
כשהגיע דוד לארץ, עבד כצורף, מוכר תכשיטים לחיילים הבריטים והאוסטרלים שהיו בארץ.
נשארו למשפחה מעט מאוד תכשיטים שעשה, כי הוא מכר את רובם לפרנסתו.
התכשיט שנמצא אצל אימי הוא סיכה שבעבר היו שמים על החולצה או הג'אקט הסיכה עשויה כסף במרכזה אבן חן ירוקה והסביבה עיטורים לבנים.
הסיכה הייתה אצל סבתא רבה שלי שושנה, עברה לסבית רותי, והיא העבירה אותה לאמא שלי, שם היא נמצאת כיום.

# data[].attributes.body
זהו הדרכון של סבתא רבא שלי, צילה זהבי לבית רגר, באמצעותה ברחה מוינה, אוסטריה, לאחר האנשלוס הנאצי. סבתא צילה עלתה לבדה לישראל (אז, תחת שלטון הבריטים) בגיל 16, במסגרת "עליית הנוער" של הנרייטה סאלד, והתחילה את לימודיה בבית הספר לחקלאות ולמשק בית בנחלת יצחק, תל אביב.

# data[].attributes.body
דגל ישראל – מסדרת הדגלים שיוצרו לכבוד יום העצמאות הראשון של ישראל
מפעל טקסטיל "אתא" המהווה חלק חשוב של היסטוריה ציונית.
סבא משה שביט, שהוא סבא רבא שלי היה ממקימי המפעל.
בשנת 1949 מיוצרים במפעל "אתא" דגלי ישראל לחגוג את היום העצמאות הראשון בישראל.
הדגל שבתצלום יוצר על ידי סבא שלי מאותה הסדרה של דגלי ישראל הראשונים.
הדגל עבר במשפחה ונתרם לתצוגה במוזיאון ישראל

# data[].attributes.body
זהו סיפורה של קערת נצרים
שעשתה את דרכה מהעיר טריפולי שבלוב הרחוקה  היא בת יותר מ100 שנים
והיא שימשה עוד את סבו וסבתו של סבי.
הקערה עשתה את דרכה יחד עם משפחתו של אבי אל ארץ ישראל .
באונייה היו משפחתו מקיימים את ליל הסדר עמה
מאז היא משמשת בכל שנה ושנה כקערת הפסח.

# data[].attributes.body
זאת הייתה העניבה של סבא רבא שלי צדוק שבה הוא השתמש ביום חתונתו, העניבה אז עברה לסבא שלי ובסוף אליי.(אבישי לנדא)

# data[].attributes.body
כוס הקידוש עברה במשפחתנו מדור לדור. סבא רבא שלי שעלה לישראל ממרוקו הביא את הכוס איתו והיא שמשה את המשפחה המורחבת. הכוס עברה לסבתא שלי שהעבירה אותה לאמא שלי שהיא הנכדה הבכורה במשפחה.יהונתן גוילי

# data[].attributes.body
יש עגילים שעוברים אצלינו כבר מדור לדור לבת הבחורה במשפחה והיא מקבלת אותם מתי שהיא מתחתנת