# data[].attributes.body
בתקופת הלימודים בתואר הראשון הכנה למבחנים. היינו בקבוצה ,פתרנו מבחנים ביחד.כל אחד פתר לעצמו ולאחר מכן השווינו את התוצאות. לא זכור לי מקרה מסוים .אפקטיביות הלמידה היתה בדיון של "אחרי" ,לאלר שכל אחד כבר התמודד עם השאלה בעצמו. ככל שזכור לי לא היו פתרונות למבחנים... זה היה קצת מזמן...

# data[].attributes.body
רונה
בתקופת הלימודים בתואר הראשון הכנה למבחנים. היינו בקבוצה ,פתרנו מבחנים ביחד.כל אחד פתר לעצמו ולאחר מכן השווינו את התוצאות. לא זכור לי מקרה מסוים .אפקטיביות הלמידה היתה בדיון של "אחרי" ,לאלר שכל אחד כבר התמודד עם השאלה בעצמו. ככל שזכור לי לא היו פתרונות למבחנים... זה היה קצת מזמן...

# data[].attributes.headline
בבית הספר כאשר היינו צריכים ללמוד בקבוצות הייתי תמיד יושבת בצד , ובוחנת את הנעשה בדרך כלל הילדים האסרטיביים שהם מרכז תשומת הלב היו משתלטים על הנעשה בקבוצה 

# data[].attributes.subject
בבית הספר כאשר היינו צריכים ללמוד בקבוצות הייתי תמיד יושבת בצד , ובוחנת את הנעשה בדרך כלל הילדים האסרטיביים שהם מרכז תשומת הלב היו משתלטים על הנעשה בקבוצה 

# data[].attributes.headline
שלומי יעקב                         כאשר הקבוצה גדולה מידי הדבר הופך למפגש חברתי.

# data[].attributes.subject
שלומי יעקב                         כאשר הקבוצה גדולה מידי הדבר הופך למפגש חברתי.

# data[].attributes.body
מעט מאוד מחברי הקבוצה מרגישים מחוייבים למשימה והתוצאות בהתאם.

# data[].attributes.body
מה שקורה בדרך כלל- כשמקבלים עבודה קבוצתית ומחלקים אותה בינינו. וכל אחד עובד על חלק אחר ובסוף מאגדים.
אני חושבת שמה שמאפיין את הלמידה שהיא עצמאית. כן למדתי. אבל הלמידה לא היתה שיתופית.

# data[].attributes.body
לקראת המבחנים הגדולים והקשים בתואר הראשון יצרנו קבוצת למידה שנפגשה יחד במטרה ללמוד למבחן. בקבוצת הלמידה בכל פעם מישהו הקריא הגדרה של מושג ולאחר מכן בחנו אחד את השני עם שאלות ממאגר של מבחנים משנים קודמות באותו הנושא.
הקצב לא התאים לכולם, נוצרו המון חיכוכים לגבי הדרך ואני כבר לא הגעתי למפגש השני...

# data[].attributes.body
במסגרת לימודי התואר במהלך כתיבת העבודה הסמינריונית, חולקנו לזוגות. לצורך כתיבת העבודה חילקנו את הםרקים בנינו, כך שאחת כתבה את המבוא ואת החלק המחקרי ואילו השנייה את התוצאות והדיון. לא היה תהליך של שיתוף אלא חלוקת עבודה.

# data[].attributes.headline
יערה: למדנו ביחד קבוצת בנות דרך 'הווטסאפ' וכל אחת כתבה והגיבה כל פעם למישהי אחרת ונוצרה תחושה של בלבול ואי סדר. כל אחת בלבלה את השנייה והלמידה לא הייתה אפקטיבית. 

# data[].attributes.subject
יערה: למדנו ביחד קבוצת בנות דרך 'הווטסאפ' וכל אחת כתבה והגיבה כל פעם למישהי אחרת ונוצרה תחושה של בלבול ואי סדר. כל אחת בלבלה את השנייה והלמידה לא הייתה אפקטיבית. 

# data[].attributes.body
בסמסטר הראשון שלי במכללה הייתי בקורס בו המרצה החליט לדבר על נושאים שהוא מאוד מתחבר אליהם ורצה לשתף אותנו בהם אמנם נודא השיעור היה אומנות אך דעותיו האשיות של המרצה נאמרו ללא הרף. הוא טען שאנחנו יכולים לשתף גם רק כשהוא יתן אישור . לרוב רק דעותיו נאמרו והוא לא נתן לשאר הכיתה באמת להשתתף. הרגיש שאנו חסרי אונים מכייוון שגם אם רצינו לתת תגובה זה לא התאפשר מכייון כי הוא רצה שלא נפספס שום דבר מהחומר כביכול.

# data[].attributes.body
בעבודת מחקר לתואר הראשון התחלקנו לקבוצות עבודה. הקבוצה שלי היתה צריכה לחקור לעומק נושא מסויים במשך מספר שבועות ואז להציג את הנושא לכיתה. מתוך 5 משתתפים רק אני ועוד בחורה אחרת היינו בעניין של לעבוד והשאר לא. חילקנו אחריות ותפקידים, רק שנינו עשינו מה שהיינו אמורים וככה זה המשיך.. כשראינו שזה לא משתנה אחרי 2-3 שיחות החלטנו לעשות במקומם את החלק שלהם ולסיים ככה את המטלה. לי ולבחורה השנייה זה היה מעניין ומשמעותי, השאר היו קקות

# data[].attributes.body
במסגרת הלימודים היינו צריכים להכין פרוייקט/עבודה ביחד. הקבוצה מנתה 6 אנשים. היו כאלו שהיו דומיננטים יותר ואחרים שהיו פסיבים. הלמידה היתה פחות משמעותית למי שלא התענין, ופחות שיתף פעולה

# data[].attributes.body
לא זכור לי מקרה ספציפי אבל מבחינתי למידה שיתופית לא איכותית קרתה כשלא היה לי "נוח" עם חברי הקבוצה שצוותתי אליה, כשמשהו בדינמיקה בין חברי הקבוצה לא עבד.

# data[].attributes.body
המקרה שלי ללמידה שיתופית לא איכותית מתייחס לפעילות למידה שניתנה לבן הצעיר שלי במסגרת לימודי ההיסטוריה. המורה להיסטוריה חילקה את הכיתה לקבוצות ונתנה עבודה שיתופית לכתוב על דמות מסויימת ולהכין מצגת לכיתה על הדמות הזאת במסגרת תוכן לימודי מסויים. העבודה ניתנה כעבודה בית, ולילדים היה קושי להיפגש אחד עם השני בשעות אחר הצהריים בשל לוח זמנים עמוס ולא מסונכרן ביניהם. לכן הילדים פשוט חילקו את העבודה לכמה חלקים שעל כל חלק היה אמון ילד אחר. את המגת להצגה בכיתה הכין אחד הילדים. בשעת ההצגה הילד  עמדו כל הילדים יחדיו אך רק הילד שהכין את המצגת דיבר.
בני (דור) לא ראה מעולם את על חלקי העבודה ולא היה לו מושג מה כתבו חבריו. הציון הכולל על העבודה היה 100.

# data[].attributes.body
בהתנסות המעשית חולקנו לקבוצות והיינו צריכות להכין יחד יחידת לימוד, כל אחת הייתה צריכה להעביר את אותה יחידת לימוד בכיתת ההתנסות שלה.הייתה קבוצה שלא הצליחה לגבש רעיון וגם שכבר כן היה רעיון לא הייתה הסכמה על שום דבר עד הרמה שבסוף המדריכה הפדגוגית הייתה צריכה לשנות את הקבוצה.

# data[].attributes.body
בתואר הראשון התבקשנו להתחלק לקבוצות ולעשות עבודה יחד. ולבסוף יצא שסטודנט אחד עשה את כל העבודה.

# data[].attributes.body
בעיקר בתיכון ברוב השיעורים ישבתי מול מורה שהכתיב את החומר הנלמד ועד שהוא לא חא סיים להכתיב את כל החומר לא הורשנו לשאול שאלות או להפריע באמצע השיעור וגם בסוף כשהיו שאלות השיעור נגמר והמורה פשוט אמר לנו לקרוא בבית את מה שהכתיב וככה נבין. אני יכולה לומר שהיום אני לא זוכרת דבר אחד שנלמד מאותו קורס או שיעור זה היה לא הפקטיבי למדתי למבחן כמו תוכי בעל פה בלי באמת להכין על מה מדובר.

# data[].attributes.body
קבוצת למידה בתואר הראשון שעסקה במקרה חקר.הקבוצה כללה מס משתתפים שהתחלקו לקבוצה אקטיסטית וקבוצה שניה פסיבית נצלנית. דבר שכמובן יצר מתח בקבוצה והוריד משמעותית את איכות התוצר הסופי.

# data[].attributes.headline
תהליך למידה לא איכות

# data[].attributes.body
תהליך למידה לא איכותי שאני חווה אותו במהלך הקורסים כשיטת לימוד המאפיינת מספר קורסים - שדרך ההוראה של המרצה היא למידה "עצמאית" שיתויפת תוך קבוצות - ניתן לומר סוד של "זריקה למים העמוקים". למידה בקבוצות - למרות שהלמיד היא על נושא חדש וראשוני לגמרי. ותהליך רכישת הידע תלוי אך ורק בך ובקבוצה שעימה את לומדת .

# data[].attributes.body
אני בקבוצת נשים תומכות בפעיליות במתנס העירוני..ישבנו אני והקבוצה 3 פעמים לקבוע פעילות לחודש מרץ - חודש האישה.רצינו לעשות לפחות פעילות אחת..וחשבנו על הרבה פעיליות למשל ..סרט .להזמין זמרת.להזמין רופא יעשה הרצאה על סרטן השד..כל פעם יושבות ..ולא יוצאנו להחלטה..בסוף יגמר חודש האישה ולא נעשה שום דבר.

# data[].attributes.body
הילג

# data[].attributes.body
בלימודים התבקשנו לעשות עבודה מדותפת בצותת אלא שמה שפשוט חילקנו את העבודה וכל אחד עשה חלק... כמובן שהיו את אלו שלא עשו את חלקם והעבודה נפלה על האחרים מה שיצר כעס ומתח בצוות... גם התוצאה הייתה די בינונית ולא אחידה

# data[].attributes.body
אחד הקורסים שלקחתי בתואר ראשון הוגדר יותר כדיון ופחות כהרצאה פרונטלית. היינו אמורים להגיע לשיעור מוכנים לאחר שקראנו את החומר מהסילבוס. זה לא היה איכותי כי:

מצד הסטודנטים - רובם לא הגיעו מוכנים לשיעור. אי אפשר היה לנהל דיון אמיתי בצורה כזו. סטודנטים סטו מהנושא בתשובותיהם ולא התנהל דיון של ממש.

מצד המרצה – היא בד"כ דיקלמה מה שהיה כתוב במאמרים. גם כשניסתה לקיים דיון היא שאלה שאלות תוכן בלבד והכי גרוע מבחינתי היה שהיא איפשרה לסטודנטים לדבר לא לעניין ברוב הזמן.

בשיעורים הראשונים הייתי מגיעה מוכנה לשיעורים, מנסה לקחת חלק פעיל בדיון אבל עם הזמן איבדתי עניין, השיעורים שעממו אותי ובסופו של דבר הסתפקתי בללמוד למבחן בסוף הקורס. היום אני לא זוכרת כלום מקורס זה כי למדתי בצורה של שינון החומר למבחן ומיד אחריו שכחתי הכל.

# data[].attributes.body
במהלך עבודה סמינריונית חולקנו לקבוצות, היינו 4 חברות צוות בקבוצה כאשר רק שתיים מאיתנו עבדו וליקטו מידע לסמינריון בעוד השתיים האחרות רק קיבלו את הקרדיט לעבודה. בשום חלק בדרך לא היתה אופציה להעריך מי עושה מה, כך שגם המרצה של הקורס לא יכלה לחלק ציונים בהתאם לפעילות בקבוצה. מה שקרה בפועל הוא ששתינו עבדנו עבור השתיים אחרות שקיבלו ציון "על גבינו".