# data[].attributes.body
Abinieki ir šķirtdzimumu dzīvnieki. Tēviņiem ir sēklinieki, kuros rodas sperma, bet mātītēm olnīcas, kurās attīstās olšūnas jeb ikri.

Latvijā dzīvojošajiem abiniekiem ir raksturīga ārējā apaugļošanās - dzimumšūnu saplūšana notiek ūdenī.

Vairošanās aktivitāti abiniekiem ietekmē dienas garums un temperatūra. Pavasarī abinieki migrē uz ūdenskrātuvēm.

Varžu un krupju tēviņiem raksturīgas kāzu ,,dziesmas" - saucieni, ar kuriem pievilina mātītes. No apaugļotajiem ikriem attīstās kāpuri jeb kurkuļi. Dažu mēnešu laikā notiek pārvērtības, kuru rezultātā kāpurs attīstās par vardi, kas spēj iznākt no ūdens un elpot atmosfēras gaisu.

Vardes attīstības stadijas:

A  Apaugļotie ikri

B  Kāpuri, kuri atgādina zivju mazuļus. Tiem galvas sānos redzamas žaunu bārkstis. Mazuļi ēd aļģes.

C  Žaunas pakāpeniski pazūd, sāk attīstīties plaušas.

D  Izveidojas pakaļkājas.

E  Izveidojas priekškājas, aste pamazām izzūd.

D  Ir attīstījusies varde, kura spēj uzturēties gan uz sauszemes, gan ūdenī.

# data[].attributes.body
Pulciņā dzīvo 13 abinieku sugas, no tām 6 varžu sugas, 5 krupju sugas un 2 tritonu sugas.Visi Latvijas abinieki ir saudzējami, jo zūd to dzīvesvide. Ūdensbaseini tiek piesārņoti ar sadzīves un rūpnieciskajiem atkritumiem. Abiniekiem kaitē arī pesticīdu - kaitēkļu apkarošanas līdzekļu nonākšana vidē.

# data[].attributes.body
APRAKSTS:

Ķermeņa garums 6 - 9 cm. Āda gluda. Mugura brūngana, pelēka, vai krēmkrāsā, ar tumšiem plankumiem vai punktiņiem; raksturīgs tumšs V-veida plankums muguras augšdaļā; arī acs aizmugurē tumšs plankums. Vēderpuse balta vai iedzeltena, plankumaina. Tēviņam iekšējie rezonatori, nārsta laikā izteikti tumšbrūnas vai melnas dzimumtulznas. Nārsta sauciens atgādina rūkšanu vai urkšķēšanu.

EKOLOĢIJA:

Apdzīvo praktiski jebkuru Latvijas biotopu, izņemot dažus augstos purvus ar ļoti skābu ūdeni, un lielas pilsētas. Ūdenī sastopama tikai īsā nārsta perioda laikā aprīlī: 10.04.-1.05. Pamostas no ziemas guļas uzreiz pēc sniega kušanas, un uzreiz dodas uz nārsta vietām. Nārsto jebkurā ūdenstilpē ar stāvošu ūdeni; nav pārāk izvēlīga pret ūdens kvalitāti. Viena mātīte atkarībā no vecuma iznērš 650 līdz 1400 ikru. Ikru kamoli otrajā dienā uzpeld ūdens virspusē, tur arī notiek attīstība, kas ilgst 8 līdz 10 dienas atkarībā no ūdens temperatūras. Parasti vairāku mātīšu ikru kamoli klāj vairākus kvadrātmetrus ūdens virsmas. Kurkuļi tumši, attīstība parasti ilgst 45 - 60 dienas. Latvijā pirmie šīgadeņi parādās jau jūnija vidū, parasti masveidīgi, jo vienā ūdenstilpē visi kurkuļi iziet metamorfozi gandrīz vienlaicīgi. Agrais nārsts un straujā attīstība izskaidrojama ar to, ka parastā varde bieži izvēlas nārstam seklas un ātri žūstošas peļķes, tādēļ jaunajai paaudzei ir jāsteidzas ar metamorfozi. Neskatoties uz to, daudz olu un kurkuļu aiziet bojā izžūstot. Dzimumgatavība iestājas dzīves trešajā gadā, kad ķermeņa garums ir 5 - 6 cm. Pārtiek no bezmugurkaulniekiem. Aktīva krēslā un tumsā. Šad tad sastopama arī dienā, it īpaši pēc lietus vai mākoņainā laikā, bet retāk par purva vardi. Ziemo zem ūdens: strautos, upītēs, ezeros vai kūdras purvos.

IZPLATĪBA:

Visa Vidus- un Ziemeļeiropa un Ziemeļāzija, uz austrumiem sasniedzot pat Sahalīnas salu. Ziemeļu apgabalos sasniedz polāro joslu un sastopama līdz pat Ledus okeānam, taču nav atrasta Eiropas dienvidvalstīs kā Portugālē, Itālijā un Grieķijā. Latvijā sastopama ļoti bieži, visur.

# data[].attributes.body
APRAKSTS:

Ķermeņa garums ap 5 - 6 cm. Āda gluda. Mugura brūngana, pelēka, vai krēmkrāsā, ar tumšiem plankumiem vai punktiņiem; raksturīgs tumšs V-veida plankums muguras augšdaļā. Acs aizmugurē tumšs plankums. Vēderpuse balta vai iedzeltena, bez plankumiem; gadās tumši plankumi padusēs. Tēviņam iekšējie rezonatori. Riesta dziesma atgādina attālu suņu riešanu.

EKOLOĢIJA:

Parasti dzīvo atklātos biotopos, retāk mežos. Ūdenī sastopama tikai īso nārsta periodu: 20.04.-10.05. Nārsto dīķos, karjeros, vecupēs, līčos. Viena mātīte atkarībā no vecuma iznērš 500 līdz 2500 ikru. Ikru kamoli otrajā dienā uzpeld ūdens virspusē, kur arī notiek attīstība, kas ilgst 3 līdz 10 dienas, atkarībā no ūdens temperatūras. Kurkuļi tumši, attīstība parasti ilgst 45 - 65 dienas. Dzimumgatavība iestājas trešajā dzīves gadā. Pārtiek no bezmugurkaulniekiem. Aktīva krēslā un tumsā, nārsta periodā cauru diennakti. Šad tad sastopama arī dienā, it īpaši pēc lietus vai arī mākoņainā laikā. Ziemo uz sauszemes - lapu kaudzēs, grauzēju alās u.c. slēptuvēs, reti - strautos vai kūdras purvos.

IZPLATĪBA:

Vidus- un Austrumeiropa, Skandināvija, Sibīrija. Uz rietumiem - līdz Reinai, uz austrumiem - līdz Jeņisejai un Baikālam. Sastopama bieži visā Latvijā, kaut arī salīdzinoši nevienmērīgi. Iekļuva Latvijas Sarkanajā grāmatā vairāk pārpratuma pēc, jo bieži tiek uzskatīta par parasto vardi, tāpēc trūkst drošu ziņojumu par tieši šīs sugas izplatību. Sugai piešķirts "mazizpētītas sugas" statuss. Areāla rietumu daļā kļūst aizvien retāka, tādēļ iekļauta Eiropas apdraudēto abinieku un rāpuļu sarakstā.

# data[].attributes.body
Abinieki ir šķirtdzimumu dzīvnieki. Tēviņiem ir sēklinieki, kuros rodas sperma, bet mātītēm olnīcas, kurās attīstās olšūnas jeb ikri.

Latvijā dzīvojošajiem abiniekiem ir raksturīga ārējā apaugļošanās - dzimumšūnu saplūšana notiek ūdenī.No apaugļotajiem ikriem attīstās kāpuri jeb kurkuļi. Dažu mēnešu laikā notiek pārvērtības, kuru rezultātā kāpurs attīstās par vardi, kas spēj iznākt no ūdens un elpot atmosfēras gaisu.

Vardes attīstības stadijas:

A  Apaugļotie ikri

B  Kāpuri, kuri atgādina zivju mazuļus. Tiem galvas sānos redzamas žaunu bārkstis. Mazuļi ēd aļģes.

C  Žaunas pakāpeniski pazūd, sāk attīstīties plaušas.

D  Izveidojas pakaļkājas.

E  Izveidojas priekškājas, aste pamazām izzūd.

D  Ir attīstījusies varde, kura spēj uzturēties gan uz sauszemes, gan ūdenī.

Video angļu valodā: Vardes kurkuļu attīstība

Vairošanās aktivitāti abiniekiem ietekmē dienas garums un temperatūra. Pavasarī abinieki migrē uz ūdenskrātuvēm.

Varžu un krupju tēviņiem raksturīgas kāzu ,,dziesmas" - saucieni, ar kuriem pievilina mātītes.

# data[].attributes.body
Vardes ķermenis sastāv no galvas, vidukļa un 4 kājām. Ķermenis ir īss, nedaudz saplacināts. Galva pakāpeniski pāriet viduklī. Pakaļējās ekstremitātes ir krietni garākas par priekšējām. Starp pakaļkāju pirkstiem ir peldplēve. Īsās priekškājas kalpo kā ķermeņa atbalsts un lecot uztver triecienu pret zemi.

# data[].attributes.headline
Asinsrite.zvīm,tāpat kā visiem mugurkaulniekiem,ir slēgta asinsrite.Asiņu plūsmu nodrošina divkameru sirds.Zivīm ir tikai 1 asinsrites loks,bet atšķirībā no rāpuļiem un abiniekiem asins nesajaucas,tāpēc orgāni saņem arteriālāz asinis,kas bagātas ar skābekli 

# data[].attributes.subject
Asinsrite.zvīm,tāpat kā visiem mugurkaulniekiem,ir slēgta asinsrite.Asiņu plūsmu nodrošina divkameru sirds.Zivīm ir tikai 1 asinsrites loks,bet atšķirībā no rāpuļiem un abiniekiem asins nesajaucas,tāpēc orgāni saņem arteriālāz asinis,kas bagātas ar skābekli 

# data[].attributes.body
Zivis ir ūdenī dzīvojoši mugurkaulnieki, kas elpo ar žaunām, to pārviotošanos nodrošina spuras.

# data[].attributes.body
Latvijā sastopamas tikai kaulzivis. Kaulzivju ārējais izskats un dzīvesveids ir ļoti dažāds. No kaulzivīm Latvijā pārstāvētas 12 kārtas.

# data[].attributes.headline
Baltijas jūra ir sekla iekšējā jūra.Tai  ir maza ūdens apmaiņa ar okeānu un līdz ar to ari maza dabiskā ūdens attīrīšana spēja.Katru gadu upes jūra ienes tonnām vielu , kas nākušas no lauksaimniecības  mēslojuma , pilsētu sadzīves un rūpnieciskajiem notekūdeņiem.

# data[].attributes.subject
Baltijas jūra ir sekla iekšējā jūra.Tai  ir maza ūdens apmaiņa ar okeānu un līdz ar to ari maza dabiskā ūdens attīrīšana spēja.Katru gadu upes jūra ienes tonnām vielu , kas nākušas no lauksaimniecības  mēslojuma , pilsētu sadzīves un rūpnieciskajiem notekūdeņiem.

# data[].attributes.body
Vardēm āda ir kaila, mitra un gļotaina. Daudzu dziedzeru izdalītās gļotas pasargā to no izžūšanas. Āda ir plāna un ūdenscaurspīdīga ,tāpēc vardes caur ādu var uzņemt ūdeni un tajā izšķīdušo skābekli.

# data[].attributes.body
Zivis iedalās 2 klasēs: skrimšļzivis un kaulzivīs. Skrimšļzivis ir haizivis un rajas. Latvijā dzīvo tikai kaulzivis.

# data[].attributes.body
Zivju barošanās ir atkarīga no sugas un dzīvesveida.Piemēram,raudas,barojas ar bentosu un ūdensaugiem,taču ēd arī kāpurus,gliemjus.

# data[].attributes.body
Latvijā dzīvojošo abinieku krāsa parasti ir pieskaņojusies videi, piemēram ,dīķa dūņām vai ūdensaugu lapām. Taču pasaulē ir arī abinieki ,kas ir ļoti atšķirīgi no vides - koši un brīdinoši ,jo ādas dziedzeri izdala vielas ,kas to izskatu padara līdzīgu negaršīgiem vai indīgiem objektiem.

# data[].attributes.body
Galvenie izvadsistēmas orgāni ir 2 lentveidīgas nieres,kas filtrē zivs asinis un veido urīnu.Pa urīnvadiem urīns ieplūst urīnpūslī,kas atveras uz āru aiz anālās atveres.Šādi zivis atbrīvojas no kaitīgajiem vēlmaiņas galaproduktiem.

# data[].attributes.body
Zivis ir šķirtdzimumu dzivnieki.

Vīriķiee dzimumorgāni ir pāra sēklinieki, kuri piepildīti ar spermu, kas satur miljoniem spermatozoīdu.

Sievišķe dzimumorgāni ir olnīcas, kurās attīstās ikri jeb olšūnas.

# data[].attributes.body
( satelītzņemums ).

# data[].attributes.body
Zivju kaulus mēdz saukt par asakām, tās vaicā visa ķermeņa balsta funkciju. Skelets sastāv no 3 daļām: ASS SKELETS, ko veido mugurkauls, GALVAS SKELETS, ko veido galvaskauss, un SPURU SKELETS.

# data[].attributes.body
Tā kā vairums zvju sugu dzīvi pavada tikai ūdeni, to ķermeņa uzbūve un organismā notiekošie procesi ir pielāgoti tieši šai videi. Zivīm ir plūdlīnijas forma, kas ir piemērota veiklai peldēšanai. Šāda ķermeņa forma palīdz vieglāk pārvarēt ūdens pretestību. Zivju ķermenis sastāv no 3 daļām: galva, vidukļa un astes. Pārvietošanās orgāni ir spuras.

# data[].attributes.body
Tā ir Atlantijas siļķes pasuga, sudrabaina, nedaudz sāniski saplacināta zivs ar vienu muguras spuru. Astes spura šķelta, mugura tumši zila, sāni sudrabaini. Šī suga nārsto jūras piekrastes sēkļos. Pēc nārsta tās aizceļo tālu un izklīst mazākos baros. Dažreiz nelieli reņģu bari ieklejo pejūras upēs un ezeros. Saimneciski nozīmīga suga.
Dzīves vieta: Baltijas jūra
Garums, cm: 20-25
Nārsts: jūra, 1x gadā, pavasarī vai rudenī
Auglība: 2-65 tūkst. ikru
Barība: planktona vēžveidīgie
Dabiskie ienaidnieki: mencas, nēģi, laši, kaijas, roņi

# data[].attributes.body
Zivju skeleta galvenā ass ir mugurkauls, kas sastāv no skriemeļiem. Tāpēc visas zivis ir mugurkaulnieki. Zivīm ir ribas, kas piestiprinātas pie skriemeļiem, tās aizsaragā iekšējos orgānus.
Galvaskauss sastāv no smadzeņu kapsulas, žokļu kauliem, žaunu vākiem un lokiem.

# data[].attributes.body
Zivīm nervu sistēmu veido galvas smadzenes,muguras smadzenes un no tām atejošie nervi.
Zivīm ir 6 maņu orgāni,kas pielāgoti izdzīvošanai ūdensvidē.
Zivs acis novietotas galvas sānos

# data[].attributes.body
Dažām zivju sugām novērojamas tēviņu un mātīšu ārējo pazīmju atšķirības lieluma un krāsa ziņā.

Kad zivis sasniedz 2-4 gadu vecumu, tad viņas var vairoties, ja ir labi dzīves apstākļi.

# data[].attributes.headline
Īpašs maņu orgāns,kas nav raksturīgs citiem

# data[].attributes.subject
Īpašs maņu orgāns,kas nav raksturīgs citiem

# data[].attributes.headline
Nārsts - zivju pieņu un ikru izlaišana ūdenī.

# data[].attributes.subject
Nārsts - zivju pieņu un ikru izlaišana ūdenī.

# data[].attributes.body
Nobriestot dzimumšūnām, zivīm tāpat kā abiniekiem, parādās vairošanās instinkts.

Tāpēc zivis dodas uz vietām, kas piemērotas mazuļu attīstībai.

Virs mātītes iznērstajiem ikriem tēviņš izlaiž pieņus.

Apaugļošanās notiek ūdenī, tātad zivīm tāpat kā abiniekiem ir ārējā apaugļošanās.

# data[].attributes.body
Apaugļotās zivju olas.

# data[].attributes.body
Zivs attīstība

# data[].attributes.body
Zivis var nārstot dažādā laikā:

Pavasarī nārsto - asari, līdakas.

Vasarā - līņi, karūsas.

Ziemā - laši, vēdzeles.

Ir sugas, kas nārsto tikai vienu reizi mūžā, piemēram zuši, jo pēc nārsta iet bojā.

# data[].attributes.body
Zivis iznērš ļoti daudz ikru, piemēram, viena plekste iznērš pat 2 miljonus ikru.

Taču pēc gada ir izdzīvojuši tikai daži procenti pecnācēju. Tas atkarīgs no tā, cik labi vecāki ir spējusi rūpēties par pēcnācējiem.

Ikri un mazuļi ir gards kumoss ne tikai citām zivīm, bet arī ūdensputniem.

Ir zivis, kas sargā ikrus vai tos nēsā pat mutē. Piemēram, samu un zandartu tēviņi apsargā ligzdas ar mazuļiem, līdz ar to palielinās pecnācēju skaits.

Un ir zivis, kam raksturīga mazuļu dzīvdzemdēšana, piemēram lucīšiem vai gūpijām. Tām pēcnācēju skaits ir krietni mazāks.

# data[].attributes.body
Vairums zivju uz žokļiem ir zobi, kas kalpo barības satveršanai. Labi attīstīti zobi ir plēsīgās zivīm, savukārt zivīm , kas barojas pārsvarā ar augiem vai planktonu, uz žaunu lokiem baidījās rīkles zobi.

# data[].attributes.body
Ķermeņa sega.
Vairumam zivju ķermeni klāj zvīņas. Zvīņas ir izkārtotas rindās kā jumta dakstiņi. Katras zvīņas priekšgals ir iegrimis ādā, bet pakaļgals uzgulst nākamajai zvīņai.

# data[].attributes.body
Skeleta kustīgums tiek panākts ar muskuļu palīdzību. Katras spuras kustības kontrolē atsevišķa muskuļu grupa. Tādā veidā spuras kustas neatkarīgi viena no otras. Pāra spuras nodrošina zivs pagriezienus, peldēšanas dziļuma maiņu, lēnu paldēšanu vai noturēšanos uz vietas, vienlaicīgi saglabājot laīdzsvaru.
Nepāra spuras stabilizē zivs ķermeni, strauji pagriežoties notur līdzsvaru. Galvenā loma ir astes spurai.
Vienīgi zivīm ir īpašs orgāns-peldpūslis, kas ir pielāgojums dzīvei ūdenī. Peldpūslis ir piepildīts ar gāzu maisījumu.

# data[].attributes.body
Galvas smadzenes saskaņo visus dzīvības procesus, piemēram, regulē sirdsdarbību, elpošanu, koordinē kustības, nodrošina informācijas apstrādi, ko saņem no maņu orgāniem.

# data[].attributes.headline
Zivīm augot pieaug visas ķermeņa daļas, arī zvīņas. Vasarā, kad zivis intensīvi barojas, zvīņu pieauguma josla ir platāka,bet ziemā pieaugums ir niecīgs, līdz ar to josla šaurāk.

# data[].attributes.subject
Zivīm augot pieaug visas ķermeņa daļas, arī zvīņas. Vasarā, kad zivis intensīvi barojas, zvīņu pieauguma josla ir platāka,bet ziemā pieaugums ir niecīgs, līdz ar to josla šaurāk.

# data[].attributes.body
Zivju barošanās ir atkarīga no sugas un dzīvesveida. Piemēram, raudas, barojas ar bentosu un ūdensaugiem, taču ēd arī kāpurus, gliemjus. Bentoss ir ūdensorganismu kopums, kas dzīvo ūdenstilpju gruntī un uz tās.
Plēsīgās zivis, piemēram, līdakas un sami pārsvara pārtiek no zivīm ēd arī kukaiņus vardes vēžus udensputnu mazuļus. No barošanas veida ir atkarīga zivs mutes uzbūve. Vislielākā mute ir plēsīgām zivīm, vismazākā- zivīm, kas pārtiek no bentosa.

# data[].attributes.body
Nervu sistēma abiniekiem, tāpat, kā zivīm, sastāv no galvas un muguras smadzenēm un no tām atejošiem nerviem. Galvas smadzenēm ir tādi paši nodalījumi. Taču abiniekiem ir labāk attīstītas priekšējās smadzenes jeb galasmadzenes, bet vājāk - smadzenītes.

# data[].attributes.body
Sāks ar mutes dobumu, kas pāriet rīklē. Grēkošanas process turpinās kuņģī un zarnās. Barības sagremošanu veicina aknu un aizkuņģa dziedzera izdalītie sekrēti. Nesagremotās vielas tiek izvadītas caur anālo atveri.

# data[].attributes.body
Dīķa varde ir vidēji liela varde (mazāka nekā ezera varde), kuras ķermeņa garums ir 4,5—5,5 cm, retāk līdz 7 cm.[4] Tēviņš nedaudz mazāks nekā mātīte. Dīķa vardes āda ir gluda. Mugura koši zaļa, retāk brūngana, bieži ar zeltainu vai dzeltenu garenisku svītru. Uz muguras bieži redzami melni plankumi vai punktiņi. Vēderpuse balta, bez plankumiem. Tēviņam atšķirībā no mātītes ir koši dzeltens kakls, ārējie rezonatori baltā krāsā, raksturīgi kurkst visu nārsta periodu.[4]
Valsts

| Dzīvnieki (Animalia)

Tips

| Hordaiņi (Chordata)

Klase

| Abinieki (Amphibia)

Kārta

| Bezastainie abinieki(Anura)

Dzimta

| Varžu dzimta(Ranidae)

Ģints

| Dīķa vardes(Pelophylax)

Suga

| Dīķa varde(Pelophylax lessonae)

# data[].attributes.body
No astainajiem abiniekiem Latvijā sastopamas 2 salamandru dzimtas (Salamandridae) sugas: mazais tritons (Triturus vulgaris) un lielais tritons (Triturus cristatus). Tos var novērot pavasarī nārsta laikā un vasarā, kad tritoni uzturas ūdenstilpēs ar lēni tekošu vai stāvošu un skaidru ūdeni. Tie ir aizaugušos dīķi, ezeri, vecupes, kanāli un karjeri. Rudenī tritoni pārvietojas uz sauszemi, kur uzmeklē ziemošanai piemērotas vietas zem akmeņiem un koku celmiem, sūnās, zem nokritušām koku lapām. Lielais tritons sastopams daudz retāk nekā mazais tritons, tāpēc iekļauts Latvijas Sarkanās grāmatas 2. kategorijā.
Klasifikācija

Valsts

| Dzīvnieki (Animalia)

Tips

| Hordaiņi (Chordata)

Virsklase

| Četrkājaiņi(Tetrapoda)

Klase

| Abinieki (Amphibia)

Apakšklase

| Kailamfībijas(Lissamphibia)

Virskārta

| Varžu virskārta(Batrachia)

Kārta

| Astainie abinieki(Caudata)

# data[].attributes.body
Abiniekiem izšķir galvas, vidukļa un ekstremitāšu skeletu.  Galvaskausā ir mazāk kaulu nekā zivīm. Tas sastāv no kakla, vidukļa, krustu un astes nodalījumiem. Kakla nodalījumu abiniekiem veido viens skriemelis, kas savienots ar galvaskausu. Vidukļa skriemeļu skaits ir dažāds.

# data[].attributes.body
Gremošanas sistēma abiniekiem daudzējādā ziņā ir līdzīga zivju gremošanas sistēmai. Tā sastāv no mutes dobuma, rīkles, barības vada, kunģa un zarnu kanāla. Abinieku rīklē nav žaunu spraugu. Tiem ir labāk attīstīts kuņģis, bet zarnu kanālā labi izdalās divpadsmitpirkstu zarna, tievā zarna un resnā zarna. Divpadsmitpirkstu zarnā aknu izvadkanāli atveras kopā ar žultspūšļa kanālu, kurā beidzas aizkuņģa dziedzera vadi. Tievajā zarnā barība tiek pilnīgi sagremota un barības vielas uzsūcas asinīs. Resnajā zarnā sakrājas nesagremotās barības atliekas. Resnā zarna pāriet taisnajā zarnā, kas beidzas ar īpašu paplašinājumu - kloāku.

# data[].attributes.body
Vairākums abinieku elpo ar plaušām un ādu. Plaušas ir iegareni maisi ar plānām, elastīgām sienām, kurās sazarojas liels daudzums kapilāru. Gaiss nokļūst plaušās, paceļoties un nolaižoties mutes dobuma dibenam. Noslīdot uz leju mutes dobuma dibenam, palielinās mutes dobuma tilpums un mutes dobumā caur nāsīm ieplūst gaiss. Mutes dobuma dibenam paceļoties līdz aukslējām, nāsis aizveras un gaiss tiek izgrūsts cauri balsenei plaušās. Plaušās notiek gāzu maiņa.

Tā kā abiniekiem ir plaušas, arī asinsrite kļuvusi sarežģītāka nekā zivīm. Abinieku sirds sastāv no trīs kamerām: diviem priekškambariem un viena kambara. Asinis no visiem orgāniem saplūst vēnās un ieplūst labajā priekškambarī. Šajās asinīs ir daudz oglekļa dioksīda un barības vielu, kas asinīs iekļuvušas no tievās zarnas. Kreisajā priekškambarī ieplūst asinis no plaušam. Tās ir bagātas ar skābekli. Saraujoties priekškambariem, asinis tiek iedzītas kambarī, kurā tās daļēji sajaucas. No kambara sākas lielā artērija. Tā sadalās zaros, kas nes asinis uz visiem ķermeņa orgāniem (tas ir lielais asinsrites loks). Tādējādi abiniekiem atšķirībā no zivīm ir nevis viens, bet divi asinsrites loki - lielais un mazais asinsrites loks.

# data[].attributes.body
Pēc izskata un dzīvesveida tā ir ļoti līdzīga reņģei. Atšķiras ar mazāku ķermeni un lēnāku augšanu. Brētliņa ir saimniecisķi nozīmīga Baltijas jūras zivs.
Dzīves vieta: Baltijas jūra
Garums, cm: 12
Nārsts: jūra, 6-9 x gadā
Auglība: 8-14 tūkst. ikru
Barība: planktona vēžveidīgie
Dabiskie ienaidnieki: mencas

# data[].attributes.body
Ķermenis slaids, no sāniem nedaudz saplacināts. Mugura zaļgani vai zilgani pelēka, vēders un sāni sudrabaini. Uz sāniem, nelieli melni X veida plankumi. Tēviņiem pirms nārsta ķermenis kļūst tumš ar sarkaniem plankumiem. Nārsta laikā nobarojas. Mazuļi pēc izskata atšķiras no pieaugušiem īpatņiem, tiem uz sāniem ir 7-13 lieli tumši plankumi. Caurceļotāja.
Dzīves vieta: Baltijas jūra
Garums, cm: 150
Nārsts: upēs: Salacā, Daugavā, Ventā, Gaujā
Auglība: 2-40 tūkst. ikru
Barība: brētliņas, reņģes, stagari, mazuļiem--kukaiņu kāpuri
Dabiskie ienaidnieki: roņi, mazuļiem-- plēsīgās upes zivis

# data[].attributes.body
Ķermenis slaids, krāsojums zaļgans ar dzelteniem plankumiem, vēders dzeltens, mugura un spuras tumšas. Mute liela, ar labi attīstītiem dažāda izmēriem zobiem. Plēsīga.
Dzīves viet: Upes un to grīvas, ezeri
Garums, cm: 150
Nārsts: upēs, ezeros
Auglība: 1 tūkst. līdz 1 milj. ikru
Barība: raudas, asari, vardes, ķīši
Dabiskie ienaidnieki: ūdri

# data[].attributes.body
Viena no Latvijā visbiežāk sastopamajām saldūdens zivīm. Ķermenis sānisķi saplacināts, mute vērsta uz priekšu, tajā ir sīki zobi. Ķermeņa krāsa atkarīga no vides, parasti zivs ir dzeltenzaļa, ar zaļganbrūnu muguru un 5-9 tumšām šķērssvītrām. Pirmās muguras spuras galā melns plankums. Vēdera spuras, anālā spura un astes spura sarkana vai oranža. Plēsīga.
Dzīves vieta: upes un ezeri
Garums, cm: 1-42
Nārsts: upēs, ezeros, 1x gadā, aprīlī-jūnijā
Auglība: 1-900 tūkst. ikru
Barība: bentoss, sīkas zivis
Dabiskie ienaidnieki: līdakas, zandarti, sami

# data[].attributes.body
Ķermenis tumši zaļš vai melns, kails, bez zviņām. Plata mute ar 6 taustekļiem. Plēsīgs, parasti uzturas slēptuvēs, aktīvāks tumsā. Lielākā saldūdens zivs Latvijā.
Dzīves vieta: Daugavas baseina upes
Garums, cm: 200-300
Nārsts: upēs
Auglība: 100-370 tūkst. ikru
Barība: zivis, vardes
Dabiskie ienaidnieki:  pieaugušiem īpatņiem nav

# data[].attributes.body
Ķermenis vārpstveidīgs, galva liela. Ir trīs muguras spuras un divas anālās spuras. Zivs mugura un galvas virspuse zaļgana, ar daudziem tumšiem plankumiem, sāni gaišāki, vēders balts.
Dzīves vieta: Baltijas jūra
Garums, cm: 100
Nārsts: Baltijas jūra
Auglība: 0,2- 2,4 milj. ikru
Barība: šķeltājvēži, brētliņas, reņģes
Dabiskie ienaidnieki:  kaijveidīgie putni, roņi

# data[].attributes.body
Viena no visizplatītākajām zivju sugām Latvijas saldūdeņos. Ķermenis no sāniem nedaudz saplacināts. Mugura tumšāka, zilganzaļa vai zilganbrūna, vēders un sāni- sudrabaini.
Dzīves vieta: upes, to grīvas, ezeri
Garums, cm: 35
Nārsts: upes, ezeri
Auglība: 0,6-423,7 tūkst. ikru
Barība: ūdensauģi, retāk kukaiņu kāpuri, gliemji
Dabiskie ienaidnieki:  līdakas, zandarti, sami, kaijveidīgie putni