# data[].attributes.body
Les ciutats medievals van ser un producte natural del feudalisme. Els antics nobles i eclesiàstics de la ciutat van ser desplaçats a un nou estament social que era la burgesia urbana. Va ser formada per artesans i mercaders que van fer del comerç i la producció industrial l'economia fonamental de la seva ciutat. Les ciutats creixien i apareixien nous barris, per aquestes raons la població augmentava i així va ser com les ciutats medievals es van fer.

# data[].attributes.body
Les ciutats medievals normalment estaven situades a llocs amb un emplaçament proper a les vies de comunicació o a territoris que poguessin cobrir les necessitats més importants. Aquestes ciutats estaven cobertes completament per muralles, l'interior era atapeït i el pla urbà era irregular. Al centre hi havia una plaça que al voltant tenia situats els edificis més importants, que eren: l'ajuntament, el mercat, la llotja i la catedral. A vegades els monarques es construïen palaus luxosos. La majoria de l'espai era ocupat per habitatges amb horts i patis, també hi havia hospitals, escoles, hostals i edificis religiosos. Les cases estaven agrupades per barris i el carrers eren estres, bruts, la majoria sense empedrar, en general tenien poca higiene urbana.

# data[].attributes.body
La societat estava dividida en diferents classes socials urbanes, hi havia gent que tenia més privilegis que altres depenent de la seva classe social. Després del feudalisme les persones van començar a tenir més llibertat i van haver més varietats de treballs. Així va sortir una nova classe social no privilegiada, la burgesia, els burgesos es dedicaven principalment al comerç, encara que també es dedicaven a altres coses, com podria ser l'artesania. Llavors les classes socials que ocupaven les ciutats medievals eren: Els monarques, els senyors nobles, eclesiàstiques, els burgesos, la gent humil (on hi havien oficials i aprenents de gremis, criats,  gent sense ofici i captaires), i també hi havia minories, com els jueus.

# data[].attributes.body
A l'edat mitjana els gremis eren els grups de persones que feien el mateix ofici, normalment els components d'un gremi vivien al mateix carrer. Els gremis estaven dividits en tres categories, la primera categoria eren Els mestres, eren els propietaris d'un taller, que era el lloc on treballaven els gremis, i de totes les eines que es feien servir al gremi, a part ocupaven càrrecs directius a la ciutat. La segona categoria eren Els oficials, eren les persones que treballaven a sou als tallers dels mestres i vivien a les cases dels mestres, per a passar de ser oficial a ser mestre havien de passar un examen. La tercera i última categoria eren Els aprenents, eren les persones més joves, treballaven sense cobrar per aprendre l'ofici, eren acollits a la casa del seu mestre que els proporcionava aliment i lloc on dormir.
Cada gremi tenia un escut que representava les eines que utilitzaven al taller.

# data[].attributes.body
La pesta negra va ser una pandèmia que va devastà a Àsia i Europa durant el segle XIV, aquesta pandèmia va ser la culpable de la mort d'un terç de la població europea. La pesta negra va ser causada pel bacteri Yersinia pestis, els afectats per aquesta infermetat tenien taques negres a la pell per culpa de les hemorràgies que patien.
A l'època de l'edat mitjana es pensava que els culpables d'aquesta infermetat eren els gats, per aquesta raó els exterminaven. Finalment l'únic que van aconseguir va ser empitjorar-lo, ja que els gats es menjaven a les rates, però com mataven als gats la quantitat de rates va augmentar i la infermetat anava a pitjor. La majoria de metges es van infectar al atendre als seus pacients ja que no es tomaven quasi mesures de seguretat. Com no sabien la causa d'aquesta pesta i no trobaven solució van decidir aïllar als infectats durant 40 dies, llavors, quan pensaven que ja no era perillós, no entraven en contacte amb ells.
L'extensió d'aquesta infermetat va ser causada per les relacions de comerç internacionals.