# data[].attributes.headline
Concili de Trento- Comença la Contrareforma 1445

# data[].attributes.subject
Concili de Trento- Comença la Contrareforma 1445

# data[].attributes.body
Va ser una reunió dels principals càrrecs de l'Església a Trento per a tractar temes eclesiàstics convocats pel Papa. No sols per a respondre a la Reforma protestant sinó també per a fixar el dogma catòlic després de la degradació i crisi al fet que havia arribat l'Església catòlica en el segle XVI.
https://blogs.ua.es/contrarreforma/el-concilio-de-trento/

# data[].attributes.body
El seu descobriment més important va ser la circulació pulmonar o també anomenada circulació menor. Servet va explicar que la sang arriba al cor provinent de les diferents parts del cos, aquesta sang transporta el diòxid de carboni, el cor la impulsa cap als pulmons, allí es produeix l'intercanvi de gasos, carregant-se aquesta sang d'oxigen, torna al cor i allí la bomba a la resta del cos.
https://compromiso.atresmedia.com/constantes-vitales/causas/ciencia/miguel-servet-circulacion-sanguinea_201911055dc159650cf2008d0d567b12.html

# data[].attributes.body
Escultor, arquitecte i pintor italià. Bernini és el gran geni del barroc italià, l'hereu de la força escultòrica de Miguel Ángel i principal model del Barroc arquitectònic a Europa.
La seva millor aportació a la basílica de Sant Pere va ser, no obstant això, la columnata que envolta la plaça, just davant del temple, que li ha valgut elogis continus per la seva harmonia i els seus efectes escenogràfics.
https://www.biografiasyvidas.com/biografia/b/bernini.htm

# data[].attributes.body
Francesco Borromini fue el padre de la arquitectura barroca en sus más atrevidas formas. Su obra considerada excéntrica por sus contemporáneos romanos, dejó escasa huella en la Ciudad Eterna, pero ejerció, en cambio, un extraordinario influjo en el norte de Italia (Guarini), influjo
que se extendió a toda Europa durante la
siguiente centuria.
https://www.ecured.cu/Francesco_Borromini

# data[].attributes.headline
- Caravaggio pinta el Sant Enterrament – 1604

# data[].attributes.subject
- Caravaggio pinta el Sant Enterrament – 1604

# data[].attributes.body
Les visions que planteja Caravaggio són sempre altament impactants. A l'hora de plasmar la tradicional escena del Davallament de Crist al sepulcre, empra una composició vibrant, en moviment continu i inestable, com només tal vegada Miguel Angel hauria pogut idear. La influència d'aquest gran geni precursor del manierisme està molt present en l'obra de Caravaggio, especialment en aquest oli: efectivament, el cos de Crist inert sembla imitar al Crist mort de la famosa Pietat del Vaticà.
https://www.artehistoria.com/es/obra/santo-entierro

# data[].attributes.headline
- Construcció de la font de la Plazza Navona-1615

# data[].attributes.subject
- Construcció de la font de la Plazza Navona-1615

# data[].attributes.body
Una de las leyendas más famosas -y más falsas-, de Roma, es la que cuenta que la figura que representa el Rio de la Plata la Fuente de los Cuatro Ríos, obra de Bernini que domina Piazza Navona, tiene alzado el brazo al temer la posible caída de Sant’Agnese in Agone, obra de Borromini. De semejante modo, también se dice que la estatua del Nilo tenga cubierto el rostro para no tenerla que ver (en realidad, esto representa el hecho de que en la época, todavía se desconocían las fuentes de este rio). En efecto, es una simple leyenda, ya que la fuente se acabó de construir en 1651, justo un año antes del año de inicio de la construcción de la iglesia.
https://www.disfrutaroma.com/plaza-navona

# data[].attributes.body
Va ser un metge anglès a qui se li atribueix descriure correctament, per primera vegada, la circulació i les propietats de la sang en ser distribuïda per tot el cos a través del bombament del cor.
https://scielo.conicyt.cl/scielo.php?script=sci_arttext&pid=S0718-85602016000200015

# data[].attributes.headline
- Inici de la construcció del palau de Versalles - 1631

# data[].attributes.subject
- Inici de la construcció del palau de Versalles - 1631

# data[].attributes.body
El palau de Versalles és el gran palau dels reis de França, a la ciutat que li dona el nom, al departament d'Yvelines (l'Illa de França), a uns 20 km de París. Fou fet construir per Lluís XIII i fet ampliar per ordre de Lluís XIV. La més famosa de les estances és el Saló dels miralls. Lluís XIV va deixar París i va decidir construir Versalles, com una petita ciutat allunyada dels problemes. Tindria diverses etapes constructives, marcades per les amants de Lluís XIV.
https://artsandculture.google.com/partner/palace-of-versailles?hl=es

# data[].attributes.body
Va ser un astrònom, físic, matemàtic i professor italià que va realitzar observacions pioneres que van suposar la base de l'astronomia i física moderna. També va construir un telescopi, el qual li va permetre confirmar el model heliocèntric de Nicolás Copèrnic.
https://recuerdosdepandora.com/ciencia/galileo-la-ciencia-el-heliocentrismo-y-la-inquisicion/

# data[].attributes.body
És l'última etapa de Pedro Pablo Rubens i el pintor es troba en un dels millors moments de la seva vida. Ja instal·lat definitivament a Anvers, Rubens, es dedica a pintar per a si mateix. Entre 1930 i 1935 pinta Les tres gràcies, una oda a la sensualitat i a la felicitat i és que, en ell es troben ocultes les dues dones més importants de la seva vida.
Com en altres quadres de tema mitològic, Rubens ho planteja de manera molt diferent al dels artistes que li van precedir.
https://www.podiumpodcast.com/encuadrate/temporada-1/las-tres-gracias-el-baile-de-las-diosas/

# data[].attributes.body
El Discurs del Mètode és la principal obra del filòsof René Descartes i es considera una obra fonamental de la filosofia occidental amb implicacions al desenvolupament de la filosofia i de la ciència. Es va publicar de forma anònima a Leiden (República de les Set Províncies Unides), l'any 1637. Consistia, en realitat, en el pròleg de tres assajos: Diòptrica, Meteoros i Geometria; agrupats sota el títol conjunt d'Assaigs filosòfics.
https://www.biografiasyvidas.com/obra/discurso_metodo.htm

# data[].attributes.headline
- Rembrandt pinta la Ronda de nit - 1642

# data[].attributes.subject
- Rembrandt pinta la Ronda de nit - 1642

# data[].attributes.body
La ronda de nit o La ronda nocturna (en neerlandès: De Nachtwacht) és una de les obres mestres més famoses del pintor neerlandès Rembrandt pintada entre el 1640 i el 1642. Aquesta és una de les joies de l'exposició permanent del Rijksmuseum d'Amsterdam, pinacoteca especialitzada en art neerlandès.
Tot i que el títol de l'obra com a La ronda de nit està històricament consolidat, el seu nom original era La companyia militar del capità Frans Banning Cocq i el tinent Willen van Ruytenburg. Aquest, que segurament va ser el seu títol original, fou descobert gràcies a la inscripció trobada en un esborrany preparatori: «| Esborrany de la pintura en la qual el jove Heer van Purmerlandt, com a capità, ordena al seu lloctinent, Heer van Vlaerderdingen, que es posi en marxa la companyia cívica.»
http://blogs.sapiens.cat/socialsenxarxa/2012/05/23/rembrandt-la-ronda-de-nit/

# data[].attributes.headline
- Torricelli – Pressió atmosfèrica – 1643

# data[].attributes.subject
- Torricelli – Pressió atmosfèrica – 1643

# data[].attributes.body
L'experiment de Torricelli va ser inventat a Pisa el 1643 pel científic italià Evangelista Torricelli (1608-1647). El propòsit del seu experiment era provar que la font de buit ve de la pressió atmosfèrica. L'experiment utilitza un baròmetre senzill per mesurar la pressió d'aire, que s'ompla amb mercuri fins al 75% de capacitat. Qualssevol bombolles d'aire en el tub han de ser tretes invertint-lo diversos cops. A continuació, s'omple el tub de mercuri fins que sigui completament ple. El baròmetre és llavors col·locat invertit en un plat ple de mercuri. Això causa que el mercuri en el tub caigui fins que la diferència entre el mercuri en la superfície i en el tub sigui aproximadament de 760 mm. Fins i tot quan el tub és sacsejat o inclinat, la diferència entre la superfície i l'interior tub no es veu afectada a causa de la influència de la pressió atmosfèrica.
https://pepquimic.wordpress.com/2009/10/13/torricelli-401-anys-de-pressio/

# data[].attributes.headline
Construcció de l’església de Sant’Agnese - 1652

# data[].attributes.subject
Construcció de l’església de Sant’Agnese - 1652

# data[].attributes.body
L'església de Santa Inés a Agonia (en italià, Sant'Agnese in Agone) és un església barroca de segle XVII situada a Roma, Itàlia. Està construïda davant de la plaça Navona, un dels principals espais urbans al centre històric de la ciutat i en el lloc on la cristiana Santa Agnès va ser martiritzada en l'antic estadi de Domicià. La seva construcció va començar en 1652 pels arquitectes Girolamo Rainaldi i el seu fill Carlo Rainaldi. Després de nombroses disputes, Francesco Borromini reemplaçaria a tots dos, encara que després de la dimissió de Borromini, es va tornar a trucar a Carlo Rainaldi, per tal que continués amb les obres. L'església és una diaconia titular, sent l'actual cardenal-diaca Gerhard Ludwig Müller.
https://www.artehistoria.com/es/obra/iglesia-de-santa-agnese-agone-roma-fachada

# data[].attributes.body
La llei de Boyle (o llei de Boyle-Mariotte) és una de les lleis dels gasos. La llei de Boyle, rep el seu nom del naturista irlandès Robert Boyle (1627-1691) que la descobrí el 1662. El físic francès Edme Mariotte (1620-1684) la descobrí de manera independent el 1676, i per tant a vegades s'anomena llei de Boyle-Mariotte o llei de Mariotte. La llei anuncia que, per als gasos ideals, si la temperatura (T) és constant, pressió (P) i volum (V) són inversament proporcionals. Matemàticament s'expressaria:
PV = k
on k seria constant si la temperatura i la massa del gas romanen constants.
https://www.tiempo.com/ram/2035/experimentos-meteorolgicos-de-la-ram-2/

# data[].attributes.headline
- Vermeer pinta La noia de la Perla – 1665

# data[].attributes.subject
- Vermeer pinta La noia de la Perla – 1665

# data[].attributes.body
La noia amb turbant, coneguda també com La noia de la perla (en neerlandès Het meisje met de parel), és un quadre fet per Vermeer de Delft, entre 1665 i 1667, i actualment es troba en el Museu Mauritshuis, La Haia.
La model vesteix una jaqueta de tonalitats brunes i groguenques, en la qual sobresurt el coll blanc de la camisa, i cobreix el seu cap amb un turbant blau del qual cau un drap d'intens color groc, que hi crea un contrast cromàtic. La gran perla que li ha donat nom adorna l'orella de la jove, i recull el brillant reflex de la llum que n'il·lumina el rostre.
https://culturacientifica.com/2018/04/13/los-secretos-de-la-joven-de-la-perla/

# data[].attributes.body
Fransesco Castelli li va canviar la "cara" a Roma. Gràcies a la seva habilitat per construir obres arquitectòniques en què la pedra semblava estar viva, aquest geni de l'barroc, que va passar a la història com Borromini, va fer que la Ciutat Eterna lluís encara més encantadora. Malgrat això, no va ser feliç: viure tota la seva vida enfosquit pel seu acèrrim rival, Gian Lorenzo Bernini, que li va prendre part de la glòria, li va prendre el títol de "pare de l'barroc romà" i li va donar l'empenta final cap al suïcidi.
A el conèixer la notícia de la contractació de Bernini per a construir la tumba del papa Inocenci X, Francesco va cremar tots els seus escrits i dissenys. Va morir en la nit de el 3 d'agost de 1667 a causa de les ferides que s'havia infligit el dia anterior a l'llançar-se sobre la seva pròpia espasa.
https://www.lanacion.com.ar/economia/el-triste-solitario-final-del-maestro-arquitectura-nid2164388

# data[].attributes.headline
- Newton – Llei de la gravitació universal - 1687

# data[].attributes.subject
- Newton – Llei de la gravitació universal - 1687

# data[].attributes.body
El 1687, Isaac Newton va publicar la seva obra Philosophiae Naturalis Principia Mathematica (Principis matemàtics de la filosofia natural), en què plantejava la hipòtesi que la gravitació havia de ser sotmesa a la llei de la inversa del quadrat. La llei de la gravitació universal de Newton estableix que la força que exerceix una partícula puntual amb massa M sobre una altra amb massa m és directament proporcional al producte de les masses i la constant gravitacional, i inversament proporcional al quadrat de la distància que les separa r.
https://www.iac.es/cosmoeduca/gravedad/temas/g1newton.htm