# data[].attributes.body
Хотів би почати мaбуть з основ. Учні та вчитель мають мати зв'язок один з одним, тож на прикінці заннять чи на початку я б хотів проводити час спілкуючись з учнями та пізнаваючи їх у діалозі. Якщо ми беремо молодь 16-18 років, то часто можно помітити, що вони зневажають вчителів або просто не сприймають їх серйозно. Тому з ними я б спробував бути на одній волні та розуміти їх відношення до себе та мого предмету. Налагодити зв'язок через спілкування та позитив.

# data[].attributes.body
На власному досвіді я стикаюсь з двома крайностями. Перше це коли викладач поспішає розповісти увесь матеріал та робить дуже малі зупинки по темам, тому стедентам не вдаєтся запам'ятати одну тему, як вже треба переходити до наступної. Це призводить до того, що студент може втратити зацікавленість або просто не розуміти предмет до самого кінця навчального року. Други варіант це дуже повільний перехід, але в ньому є свій плюс, кожний встигне зрозуміти та освоїти матеріал. Треба вміти тримати баланс та пам'ятати про індивідуальність та людські можливості.

# data[].attributes.headline
3. Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
3. Домашнє завдання

# data[].attributes.body
Цей пункт можно було б додати до матеріалу, але не усе так легко. На жаль деякі викладачі забувають про те, що учні мають не пару предметів та завдають "Жахливих" розмірів домашнє завдання. Добре коли це робить лише 1 викладч, але якщо цим займаються декілька, це створює шалену напругу на людину. Вона намагається встигнути усюди та або лишає себе відпочинку та задоволення від життя, або просто опускає руки.

Я б хотів задавати завдання невеликого розміру, але такі щоб студент помірно приклав до нього зусиль і це завдання не заважало йому робити іншу "домашку" або просто відпочити. Домашнє завдання це то, як викладач ставиться до учнів, тож і учні можуть більш прив"язатися до вчителя та зацікавитись його предметом.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.body
Цей пункт нещодавно обговорювався у мене на лекціях Педагогіки і думки моїх колег дуже розходились, але у одному вони усі були згодні, це те, що оцінки можуть принизити деяких учнів, та зависити інших. Чесно кажучі. повністтю відмовитись від оцінок не можна, вони мають бути, щоб викладачи могли оцінити знання учня, хочаб для себе.

Якщо питати мене, як би я виставляв оцінки, я вам відповім, що хотів би давати оцінки за домашнє завдання та контрольні роботи. Самі оцінки відправляв би особисто учням та не розголошував би усій групі студентів. Я полюбляв коли мені ставили оцінки після уроку за те, що я брав активну участь у ньому, але зараз розумію, що не хотів би так робити. У всіх буває поганий настрій, важкий день, хтось просто соромиться відповідати, тож активність на 1 уроці не завжди повинна оцінюватись , тим паче якщо активних учнів менш ніж половина групи.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (4)

# data[].attributes.body
Я хочу бути добрим вчителем, вчитель, котрий не буде напружувати учнів, а зможе цікаво і зрозуміло дати інформацію. Звісно бувають неслухняні учні, але навіть з ними можно знайти спільну мову, пойти на компроміс. По можливості хотів проводити практичні заняття, бо лише текстом важко утримати зацікавленість учнів та зрозуміло передати деякі теми. Коли педагог, якось цікаво проводить лецію, учні помісають це, розуміють, що він намагається заради них зробити науку цікавішою та веселішою.