# data[].attributes.headline
Костьол святого Миколая

# data[].attributes.subject
Костьол святого Миколая

# data[].attributes.body
У 1897 році для 15 тис. поляків, що проживали у Кам'янському і належали до римо-католицької конфесії було збудовано костьол святого Миколая.

# data[].attributes.headline
БОНДАРЕНКО ІРИНА 5Г

# data[].attributes.subject
БОНДАРЕНКО ІРИНА 5Г

# data[].attributes.body
15 вересня 2013 року у Дніпродзержинську відбулось урочисте відкриття Соборної площі, головним елементом якої став монумент «Голгофа». Пагорб діаметром 20 м і заввишки 3,3 м. Висота хреста — 9 м. Вага хреста — 2 тонни. Висота скульптури — 4,5 м. Вага скульптури — 960 кг. Вага тернового вінця на голові Спасителя — 6 кг. Проект композиції та скульптуру створив відомий дніпродзержинський скульптор, заслужений скульптор України, член Національної спілки художників України Г. А. Хачатрян. Композиція складається з пагорба, що символізує Голгофу, та найбільшої в Україні 9-метрової статуї Спасителя. Скульптуру відлили з бронзи на дніпропетровському підприємстві «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова». Архітектурно-скульптурна композиція «Голгофа» зі статуєю Христа Спасителя — важлива складова Дніпродзержинського духовно-просвітницького комплексу, як потужного центру духовного відродження.

# data[].attributes.headline
Литвин Влад 5-Г

# data[].attributes.subject
Литвин Влад 5-Г

# data[].attributes.body
На Червоній площі біля монумента проходили маніфестації та паради. На місці колишнього базару було розбито сквер із фонтанами, а вулиця вздовж нього була перейменована на проспект Миколи Заваріхіна, який теж загинув за ідеали революції.Коли вибухнула війна, а потім евакуація заводів, звісно, ​​ніхто не думав про пам'ятки. Треба було вивозити обладнання та людей. За спогадами старожилів, залишився не демонтованим пам'ятник Леніну, який чи то був підірваний німцями, чи то розбитий радянським снарядом (зайнятий німцями Дніпродзержинськ обстрілювався радянською артилерією з лівого берега). Прометей стояв до зими 1942 року, поки німці, обклавши колону солом'яними матами, не підірвали його. Можливо, хтось вважав, що пам'ятник із бронзи. Але коли він звалився і відбилася кисть, що тримала смолоскип, до скульптури зник інтерес - він був із чавуну

# data[].attributes.headline
Бондаренко Поліна 5-Г клас

# data[].attributes.subject
Бондаренко Поліна 5-Г клас

# data[].attributes.body
Відкриття пам'ятника Тарасу Григоровичу Шевченку відбулося в м. Дніпродзержинську в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор — член Національної спілки художників України, заслужений скульптор України Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Дніпродзержинську, архітектори — Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член Національної спілки художників України. Наш пам'ятник став 401-м в Україні пам'ятником Т. Г. Шевченку. Над проектом пам'ятника Т. Г. Шевченку автор працював вісім років, створивши декілька його варіантів. За основу було взято найбільш вдалий у художньому відношенні ескіз. Роботи по його втіленні в матеріал розпочалися безпосередньо перед ювілеєм і були виконані в рекордно короткий строк: з 10 березня по 2 червня 2000 року. Основні параметри пам'ятника: висота сидячої фігури — 230 см, вага: 1100 кг, нижній постамент з полірованого граніту — 400 * 400 см, постамент у вигляді каменю: 270*75 см

# data[].attributes.headline
Ліновецький Тимофій 5-В

# data[].attributes.subject
Ліновецький Тимофій 5-В

# data[].attributes.body
98 років тому, 7 листопада 1922 року в Кам'янському був встановлений «Пам'ятник загиблим в боях за соціалізм», більш відомий як «Прометей».

# data[].attributes.headline
Максименко Євгенія 5в клас

# data[].attributes.subject
Максименко Євгенія 5в клас

# data[].attributes.body
Пам'ятник воїнам визволителям пам'ятник присвячений радянським воїнам, які воювали за Харків, встановлений у 1981 році на розі проспекту Науки та вулиці 23-го Серпня. Скульпторами є Яків Рик та Ігор Ястребов; архітектори Ерік Черкасов, Анатолій Максименко, Євген Святченко.

# data[].attributes.headline
Мовчан Амелія 5-В клас

# data[].attributes.subject
Мовчан Амелія 5-В клас

# data[].attributes.body
Пам'ятник Т. Г. Шевченку

23 рока тому.

Відкриття пам'ятника Тарасу Григоровичу Шевченку відбулося в м. Дніпродзержинську в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор — член Національної спілки художників України, заслужений скульптор України Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Дніпродзержинську, архітектори — Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член Національної спілки художників України. Наш пам'ятник став 401-м в Україні пам'ятником Т. Г. Шевченку. Над проектом пам'ятника Т. Г. Шевченку автор працював вісім років, створивши декілька його варіантів. За основу було взято найбільш вдалий у художньому відношенні ескіз. Роботи по його втіленні в матеріал розпочалися безпосередньо перед ювілеєм і були виконані в рекордно короткий строк: з 10 березня по 2 червня 2000 року. Основні параметри пам'ятника: висота сидячої фігури — 230 см, вага: 1100 кг, нижній постамент з полірованого граніту — 400 * 400 см, постамент у вигляді каменю: 270*75 см. Граніт з Токівського кар'єру Апостолівського району Дніпропетровської області. Основні етапи його виготовлення:

# data[].attributes.attachment_link.title
Памятник_Шевченку_Дніпродзержинськ

# data[].attributes.headline
Глушко Іван 5-В клас

# data[].attributes.subject
Глушко Іван 5-В клас

# data[].attributes.body
Композиція «Голгофа»  відкрита у вересні 2013  року.  Складається з пагорба, діаметром  в 20 м  та висотою 3,3 м і хреста висотою 9 м. На хресті скульптура розп’ятого Христа. Вага скульптури 8 тон.
Скульптуру доповнює велике живописне панно на східному фасаді Кам’янського академічного музично-драматичного театру ім. Лесі Українки.

# data[].attributes.headline
Глушко Іван 5-В клас

# data[].attributes.subject
Глушко Іван 5-В клас

# data[].attributes.body
Композиція «Голгофа»  відкрита у вересні 2013  року.
Монумент «Голгофа», живописне панно з біблійськими сюжетами де органічно поєднуються мистецькі та сакральні мотиви та прилеглий Свято-Миколаївський собор утворюють надзвичайно цілісний та гармонійний комплекс.

# data[].attributes.headline
Глушко Іван 5-В клас

# data[].attributes.subject
Глушко Іван 5-В клас

# data[].attributes.body
Відкрито пам'ятник 1 червня 2002 року в Міжнародний день захисту дітей.Монумент — фігура жінки-матері з дитиною на руках у повний зріст. Висота — 4 м. Матеріал — бронза
Пам'ятник Матері скульптору, заслуженому скульптору України, члену Національної спілки художників України Гарніку Ашотовичу Хачатряну допомагали відкрити три жінки:
-позувала для моделі акторка міського театру Валентина Голенко.
-зварювальну роботу бронзових деталей виконала робітниця Дніпродзержинського авторемонтного заводу Алла Іванівна Благова.
- зняла зі скульптури покривало школярка Настя Галагуза.
Три віки, три жіночих образи — і символи, і саме життя.

# data[].attributes.headline
Аверіч Дмитрій, 5Б клас

# data[].attributes.subject
Аверіч Дмитрій, 5Б клас

# data[].attributes.body
Костел святого Миколая — римо-католицький храм у Кам'янському, збудований у 1895—1897 роках для поляків, що працювали на місцевому заводі. Проектував костел Мар'ян Хорманський на запрошення директора заводу Іґнація Ясюковича.

# data[].attributes.headline
Говоруха Ярослав 5-г

# data[].attributes.subject
Говоруха Ярослав 5-г

# data[].attributes.body
Пам'ятник знак танкістам 52-го танкового полку, який брав участь у визволенні міста у 1943 році. Танк Т-34-85, Кам'янське, 9-й мікрорайон, пр-т Наддніпрянський (50-річчя СРСР)

# data[].attributes.attachment_link.title
Танк_на_набережній,_Кам'янське,_2019_р._01

# data[].attributes.headline
Гнатюк Микола 5-Г

# data[].attributes.subject
Гнатюк Микола 5-Г

# data[].attributes.body
Свято-Миколаївський собор зведений у 1892 році на честь порятунку від смерті цесаревича Миколи при металургійному заводі. Оригінальна архітектура храму виконана у давньоруському стилі і виглядає досить яскраво на фоні будівель сучасності. Увесь багатий декор будівлі виконано з цегли. Церкву, разом з іншими храмами міста, закрили в 1929 році. Згодом у будівлі відкрився музей революції. Розписи зафарбували, хрести на вежах змінились на п’ятикутні зірки. У 1960 році тут розмістився музей історії міста Дніпродзержинська. У перші роки незалежності собор було повернуто церкві. У 2013 році на пагорбі діаметром 20 м та висотою 3,3 м, що символізує Голгофу, встановлено найвище в Україні 9-метрове розп’яття Христа.

# data[].attributes.headline
Тураносов Тимофій, 5-А клас Музей історії м. Кам'янського

# data[].attributes.subject
Тураносов Тимофій, 5-А клас Музей історії м. Кам'янського

# data[].attributes.body
Музей історії м. Кам'янського було засновано в 1931р. Спочатку це була експозиція в Палаці металургів, згодом її перенесли до приміщення Миколаївської церкви. Лише у 1976р. розпочалось проектування окремої будівлі для музею, а в 1980р. - будівництво. З тих пір розпочався розквіт в історії музею. Його експозиція постійно поповнювалась новими цінними та унікальними експонатами. Площа музею поступово збільшувалась. Нині приміщення музею займають 2442 м. кв., та знаходяться в окремій двоповерховій будівлі.

Цікаві факти:
- поблизу будівлі музею організовано невеликий музей під відкритим небом - "Кам'янське у знаках та символах".
- експозиція музею налічує близько 90 тис. різноманітних предметів, які становлять його етнографічну колекцію, розділи живопису, боністики та нумізматики.

# data[].attributes.attachment_link.title
61209ba33cde3_Музей історії м. Кам’янского

# data[].attributes.headline
Лев Смірнов 

# data[].attributes.subject
Лев Смірнов 

# data[].attributes.body
Пам'ятник Т. Г. Шевченку

Відкриття пам'ятника Тарасу Григоровичу Шевченку відбулося в м. Дніпродзержинську в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор — член Національної спілки художників України, заслужений скульптор України Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Дніпродзержинську, архітектори — Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член Національної спілки художників України. Наш пам'ятник став 401-м в Україні пам'ятником Т. Г. Шевченку. Над проектом пам'ятника Т. Г. Шевченку автор працював вісім років, створивши декілька його варіантів. За основу було взято найбільш вдалий у художньому відношенні ескіз. Роботи по його втіленні в матеріал розпочалися безпосередньо перед ювілеєм і були виконані в рекордно короткий строк: з 10 березня по 2 червня 2000 року. Основні параметри пам'ятника: висота сидячої фігури — 230 см, вага: 1100 кг, нижній постамент з полірованого граніту — 400 * 400 см, постамент у вигляді каменю: 270*75 см. Граніт з Токівського кар'єру Апостолівського району Дніпропетровської області. Основні етапи його виготовлення:

# data[].attributes.headline
хвостик алина 5 а

# data[].attributes.subject
хвостик алина 5 а

# data[].attributes.body
Пам'ятник Матері

Відкрито пам'ятник 1 червня 2002 року в Міжнародний день захисту дітей. Місце розташування пам'ятника: проспект Леніна, 21.

Монумент — фігура жінки-матері з дитиною на руках у повний зріст. Висота — 4 м. Матеріал — бронза.

Пам'ятник Матері скульптору, заслуженому скульптору України, члену Національної спілки художників України Гарніку Ашотовичу Хачатряну допомагали відкрити три жінки: позувала для моделі акторка міського театру Валентина Голенко, тонку і відповідальну зварювальну роботу бронзових деталей виконала робітниця Дніпродзержинського авторемонтного заводу Алла Іванівна Благова, зняла зі скульптури покривало школярка Настя Галагуза. Три віки, три жіночих образи — і символи, і саме життя. Відливати скульптуру з бронзи автору допомагали спеціалісти дніпропетровського підприємства «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова», з'єднати в одне ціле — спеціалісти ВАТ «Дніпродзержинський авторемзавод». У створенні архітектурних рішень пам'ятника Жінці-матері брав участь художник, архітектор, член Національної спілки художників України Олександр Тимофійович Чегорка. Відкриття пам'ятника Матері — це данина шани і поклоніння жінці, яка дає життя і оберігає його.

# data[].attributes.headline
,,Місця пам'яті ,, місця Кам'янського

# data[].attributes.subject
,,Місця пам'яті ,, місця Кам'янського

# data[].attributes.body
Пам'ятник Матері та дитини відкрито 1 червня 2002 року . Монумент - фігура жінки - матері з дитиною на руках у повний зріст . Висота 4 м. Матеріал бронза . При створенні пам'ятника , скульптору Гарніку Ашотовичу Хачатряну , позувала актриса театру ім.Лесі Українки , Валентина Голенко. Тонку і відповідальну зварювальну роботу виконала робітниця Дніпродзержинського авторемонтного заводу А.І. Благова. Кисілевський Євген 5 Г

# data[].attributes.attachment_caption
Кисілевський Євген 5 Г 

# data[].attributes.headline
,, Місця пам'яті,, міста Кам'янського 

# data[].attributes.subject
,, Місця пам'яті,, міста Кам'янського 

# data[].attributes.body
Відкрито пам'ятник Матері та дитини 1 червня 2002 року . Монумент - фігура жінки - матері з дитиною на руках у повний зріст . Висота 4 м. Матеріал - бронза. При створенні пам'ятника скульптору Гарніку Ашотовичу Хачатряну позувала актриса театру ім. Лесі Українки Валентина Голенко. Тонку і відповідальну зварювальну роботу виконала робітниця Дніпродзержинського авторемонтного заводу А. І. Благова .

# data[].attributes.headline
Козуліна Анастасія 5-В

# data[].attributes.subject
Козуліна Анастасія 5-В

# data[].attributes.body
Прометей - символ міста, як багатовікова боротьба жителів за свободу і незалежність, що символізує промислове зростання міста - потужного індустріального центру.

Відкриття монумента відбулося в 1922 році. Скульптором Прометея був Олексій Сокіл. Цей художній пам'ятник, висотою 3,82 метра, виконаний в стилі модерн був прекрасним зразком ранньої радянської монументалістики. Його відливали із залишків чавуну. Єдиний пам'ятник Прометею, де він зображений розіп’ятим.

За часів Другої світової війни, німці підірвали монумент в надії, що той з бронзи. Коли пам’ятник впав, від нього відкололася рука, тоді вони зрозуміли, що монумент з чавуну. На щастя, працівники трамвайного парку забрали монумент і тим самим зберегли від переплавки. Уже після окупації міста пам'ятник відреставрували і повернули на колишнє місце.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Литовченко Вероніка ПАМ'ЯТНИК ПРОМЕТЕЙ

# data[].attributes.subject
Литовченко Вероніка ПАМ'ЯТНИК ПРОМЕТЕЙ

# data[].attributes.body
Прометей - символ міста, як багатовікова боротьба жителів за свободу і незалежність, що символізує промислове зростання міста - потужного індустріального центру.

Відкриття монумента відбулося в 1922 році. Скульптором Прометея був Олексій Сокіл. Цей художній пам'ятник, висотою 3,82 метра, виконаний в стилі модерн був прекрасним зразком ранньої радянської монументалістики. Його відливали із залишків чавуну. Єдиний пам'ятник Прометею, де він зображений розіп’ятим.

# data[].attributes.headline
Козуліна Анастасія 5-В

# data[].attributes.subject
Козуліна Анастасія 5-В

# data[].attributes.body
У 2000 році місто Кам'янське святкував своє 250-річчя. Місцева міськрада планувала провести масштабну реставрацію пам'ятника Прометею. Насправді, монумент просто замінили на новий, а стару скульптуру перемістили на територію міського музею.
У цьому році старий прометей святкував би 100річчя!

# data[].attributes.headline
Козуліна Анастасія 5-в

# data[].attributes.subject
Козуліна Анастасія 5-в

# data[].attributes.body
Літак МіГ-19 встановлений у місті на честь 15-річчя польоту в космос Юрія Гагаріна на площі поряд з театром ім. Лесі Українки. Це перший радянський серійний надзвуковий винищувач. МіГ-19 широко застосовувався в системі ППО СРСР і поставлявся за кордон. У 70-х роках ці винищувачі були зняті з озброєння.Я мріяла залісті на нього.І уявити себе справжнім пільотом.

# data[].attributes.headline
Литовченко Вероніка ПАМ'ЯТНИК ПРОМЕТЕЙ

# data[].attributes.subject
Литовченко Вероніка ПАМ'ЯТНИК ПРОМЕТЕЙ

# data[].attributes.body
Пам'ятник Прометею Кам'янському розташований у центральній частині міста, на площі Свободи.

Встановлено його у місті 1922 року. Ця художня пам'ятка, заввишки 3,82 метри, символізує багатовікову боротьбу мешканців за свободу та незалежність. Виконаний пам'ятник у стилі модерн і був чудовим взірцем ранньої радянської монументалістики.

# data[].attributes.headline
Хвостик Аліна 5 а

# data[].attributes.subject
Хвостик Аліна 5 а

# data[].attributes.body
Пам'ятник воїнам-інтернаціоналістам

Пам'ятник воїнам-інтернаціоналістам відкрито 1989 року. Скульптори Н. Нічипорук, В. Трубчак. Поранений воїн дивиться в небо, тримаючись за прострілені груди і не кидаючи зброї. Від падіння його утримують 2 6-метрові скелі - це символ скорботних матері та коханої, які так і не дочекалися свого солдата. На правій скелі - меморіальна дошка, на якій висічено 13 прізвищ загиблих дніпродзержинців. Іменами двох загиблих офіцерів – Героїв Радянського Союзу, старшого лейтенанта Олександра Стовби та майора Анатолія Воробйова названо вулиці міста. Пам'ятник афганцям – визначна пам'ятка лівобережного району. Щорічно тут відбувається мітинг-реквієм з нагоди чергової річниці виведення радянських військ із Афганістану.

# data[].attributes.attachment_caption
Марія Бєловенцева 5-В

# data[].attributes.headline
Відкриття 401-го пам’ятника Т.Г.Шевченку відбулося в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор – член національної Спілки художників України, скульптор Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Кам’янському і є його Почесним громадянином та архітектори – Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член національної Спілки художників України.

# data[].attributes.subject
Відкриття 401-го пам’ятника Т.Г.Шевченку відбулося в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор – член національної Спілки художників України, скульптор Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Кам’янському і є його Почесним громадянином та архітектори – Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член національної Спілки художників України.

# data[].attributes.headline
Ольгашко Іван 5-Г  

# data[].attributes.subject
Ольгашко Іван 5-Г  

# data[].attributes.body
Пам'ятник відкритий 9 травня 1975 року в пам'ять про загиблих воїнів — визволителів, підпільників і партизанів. Встановлено на Жовтневій площі (тепер — площа Визволителів) м. Дніпродзержинська Пілони і стела виготовлені з монолітного залізобетону на білому цементі. Висота пілону — 25 м.

# data[].attributes.headline
Ольгашко Іван 5-Г

# data[].attributes.subject
Ольгашко Іван 5-Г

# data[].attributes.body
Пам'ятник відкритий 9 травня 1975 року в пам'ять про загиблих воїнів — визволителів, підпільників і партизанів. Встановлено на Жовтневій площі (тепер — площа Визволителів) м. Дніпродзержинська Пілони і стела виготовлені з монолітного залізобетону на білому цементі. Висота пілону — 25 м.

# data[].attributes.headline
Пам'ятник Прометея.

# data[].attributes.subject
Пам'ятник Прометея.

# data[].attributes.body
Мiсце, яке символiзуе звитягу, робочу солigapнicть, та бажання йти далi.
Його установили давно, в 1922 роцi. В Роки Biйни, його зняли та заховали, щоб зберегти, тому що, артилерiя обстрiлювала мicто, та могла його пошкодити.
30 квiтня 1944 року, Прометей знову вigpoguвся, та мав висоту постамента аж 22 метри!!!

# data[].attributes.headline
Андрія Христосенка

# data[].attributes.subject
Андрія Христосенка

# data[].attributes.body
У 1897 році для 15 тисяч поляків,що проживали у Кам'янському і належали до римо-католицької конфесії було збудовано костьол святого Миколая.

# data[].attributes.headline
Богдан Старосвіт 5-А

# data[].attributes.subject
Богдан Старосвіт 5-А

# data[].attributes.body
Костел святого Миколая - римо-католицький храм у місці Кам'янському збудований у 1897 році для поляків, що працювали на місцевому заводі, проектував костел Мар'ян Хорланський на запрошення директора заводу.Стиль- неоготика. При костелі був притулок для дітей сиріт.В радянські часи в костелі розміщувався військомат та автомийка. У 1990 році в м. Дніпродзержинськ відбулося відродження католицької громади міста. У 1997 р. Відновлено богослужіння. Костел відреставровано до 100 річчя у 1997 році.

# data[].attributes.headline
Старосвіт Богдан 5-А

# data[].attributes.subject
Старосвіт Богдан 5-А

# data[].attributes.body
3 червня 2000 року у річницю святкування 250- річного ювілею нашого міста відбулося відкриття пам'ятника Тарасу Григоровичу Шевченку.Над проектом пам'ятника автор працював 8 років наш пам'ятник став 401-м в Україні пам'ятником Т.Г.Шевчкну. Всього ж кобзареві встановлено пам'ятник и в 35 країнах світу

# data[].attributes.headline
Довженко Марія 5-Г. Пам'ятник воїнам визволителям.

# data[].attributes.subject
Довженко Марія 5-Г. Пам'ятник воїнам визволителям.

# data[].attributes.body
Пам'ятник відкритий 9 травня 1975 року в пам'ять про загиблих воїнів — визволителів, підпільників і партизанів. Встановлено на Жовтневій площі (тепер — площа Визволителів) м. Дніпродзержинська Пілони і стела виготовлені з монолітного залізобетону на білому цементі. Висота пілону — 25 м. Автори пам'ятника — скульптори А. А. Зайцев, А. І. Зайцев (батько і син), архітектори А. П. Романенко, В. І. Дубина, А. В. Кримцов. Два пілони, що підіймаються вгору у вигляді прапорів, спираються на п'ятигранну платформу. Через три метри від пілонів розташована стела, виконана у вигляді прапора. На чільній стороні стели — барельєф з орденом «Перемога» і текстом наказу Верховного Головнокомандувача від 25 жовтня 1943 року про присвоєння почесних найменувань «Дніпродзержинських» військовим частинам, які відзначилися при визволенні від фашистів Дніпропетровська і Дніпродзержинська. Право відкрити монумент було надано почесним гостям міста Героям Радянського Союзу С. П. Шпаковському і Н. М. Маркову — учасникам форсування Дніпра у 1943 році, Героям Соціалістичної Праці доменнику Дзержинки С. Ф. Гладкому, хімікові М. Г. Моргуну та колишньому підпільникові І. А. Гавелі.

# data[].attributes.headline
Ковальчук Марія 5-Г

# data[].attributes.subject
Ковальчук Марія 5-Г

# data[].attributes.body
Відкриття 401-го пам’ятника Т.Г.Шевченку відбулося в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор – член національної Спілки художників України, скульптор Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Кам’янському і є його Почесним громадянином та архітектори – Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член національної Спілки художників України.

Над проектом пам’ятника Т.Г.Шевченку автор працював вісім років

# data[].attributes.headline
Підуст Анастасія 5-Г

# data[].attributes.subject
Підуст Анастасія 5-Г

# data[].attributes.body
Відкриття 401-го пам’ятника Т.Г.Шевченку відбулося в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор – член національної Спілки художників України, скульптор Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Кам’янському і є його Почесним громадянином та архітектори – Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член національної Спілки художників України.

Над проектом пам’ятника Т.Г.Шевченку автор працював вісім років, створивши декілька його варіантів. За основу було взято найбільш вдалий у художньому відношенні ескіз. Роботи по його втіленню в матеріал розпочалися безпосередньо перед ювілеєм і були виконані в рекордно короткий строк: з 10 березня по 2 червня 2000 року. Незадовго перед відкриттям пам’ятника О.Чегорка висловився так: «Хачатрянів Кобзар буде зодягнутий у шинель, - стрімкими, різкими лініями зображений ненависний цей одяг. Як контраст між душею поета і державною муштрою, волею і неволею. Шинель розстебнута, Тарас немов виривається з неї, і дивиться на нащадків без докору – не так «прадідів великих – правнуки погані», інакше «і мертвим, і живим, і ненародженим землякам» своїм заповідає волю і щастя».

# data[].attributes.headline
Сасов Данил 5Б

# data[].attributes.subject
Сасов Данил 5Б

# data[].attributes.body
Повз музей історії Кам’янського, де зараз встановлено пам’ятний знак жертвам голодомору, раніше пролягала дорога до ринку, якою у голодні роки люди з найближчих сіл йшли у пошуках їжі – і виснажені падали замертво. Тепер на їхній спомин щороку тут запалюють свічки.

Голодомор був штучно створений, як метод боротьби з українським селянством, яке чинило супротив радянський владі, підживлювало визвольний рух. «Ми повинні усвідомлювати і пам’ятати, що голодомор був геноцидом, який влаштувала комуністична партія. Але сила українського народу життєдайна. Наш народ вистояв і сьогодні будує свою державу»

# data[].attributes.attachment_link.title
Пам_ятні_місця_Кам_янського_2017_7

# data[].attributes.attachment_caption
Академічний музично-драматичний театр ім.Лесі Українки

# data[].attributes.headline
Наливайко Михайло, 5-Б

# data[].attributes.subject
Наливайко Михайло, 5-Б

# data[].attributes.body
Духовним та культурним центром міста є Академічний музично-драматичний театр ім.Лесі Українки, розташований в історичній частині міста, в одній з найкрасивіших будівель – колишній Народній аудиторії, побудованої в 1900 році, є пам'яткою архітектури місцевого значення. Саме тут в 1935 році відкрився перший професійний стаціонарний театр  російської драми ім.Т.Шевченка, потім успішно працював Український драматичний театр ім.Лесі Українки, а в 1980 році відкрився Дніпродзержинський музично-драматичний театр, який з 2000 року носить ім'я Лесі Українки, а у 2012 році отримав статус академічного. З 1993 року на базі театру проходить театральний фестиваль «Класика сьогодні».

# data[].attributes.attachment_link.title
Театр ім. Лесі Українки

# data[].attributes.headline
Решетило Софія, учениця 5-В класу, ліцею номер 44.

# data[].attributes.subject
Решетило Софія, учениця 5-В класу, ліцею номер 44.

# data[].attributes.body
Згідно однієї з версій назва поселення походить від прізвища козака Каміона, який начебто побудував зимівник біля острова Слюсарєва. Цю версію обстоював запорожець Микита Корж, коли говорив про те що села Кам'янське, Романкове, Тритузне й Карнаухівка названі так за прізвиськами запорізьких козаків — осадників, що заснували там хутори.

За твердженням Дмитра Яворницького назва Кам'янське походить від берегових скель Дніпра.

За твердженням старожила Петра Петровича Коршуна назва поселення походить від підводної скелі на Дніпрі («камінь — розбійник»), що топила човни й губила людей.

За версією викладача історії середньої загальноосвітньої школи № 44 міста Володимира Дзюби назва походить від Каменя — Оберега на правому березі Дніпра, на якому хтось вибив вписаний у коло хрест (символ римського колеса фортуни, що на Русі мав назву «Леванідов Хрест»). Мандрівники називали його римським або Романовим каменем, речистим, «каменем ліку років та часу». Існувало повір'я, що цей камінь допомагав мандрівникам на човні пройти небезпечні забори й щасливо дістатись на Запоріжжя, а також відганяв нечисту силу. Тому й перших козаків які поставили свої зимівники біля каменя — оберега прозвали Романом і Каміоном.

# data[].attributes.body
Пам'ятний знак танкістам 52-го танкового полку, який брав участь у визволенні міста у 1943 році. «Танк Т-34», Кам'янське, 9-й мікрорайон, пр-т 50-річчя СРСР(Черносенко Алiса,5-Б клас)

# data[].attributes.headline
Поліна Загорулька 

# data[].attributes.subject
Поліна Загорулька 

# data[].attributes.body
Пам'ятник Прометею Кам'янському розташований у центральній частині міста, на площі Свободи. Встановлено його в місті в 1922 році

# data[].attributes.headline
Кутішенко Іларіон, 5-В

# data[].attributes.subject
Кутішенко Іларіон, 5-В

# data[].attributes.body
Відкриття пам'ятника Тарасу Григоровичу Шевченку відбулося в м. Дніпродзержинську в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Пам'ятник став 401-м в Україні пам'ятником Т. Г. Шевченку.

# data[].attributes.headline
Релігія Заратуштри р

# data[].attributes.body
Релігія Заратуштри розвинулася і продовжує існувати як у Середній Азії, так і в індійських парсів та частково за межами цих регіонів. Її священні тексти є відображенням древніх протоарійських вірувань та мислення племен, які переходять від кочового способу життя до осілості й землеробства. Авеста, один із найбільш знищених збірників стародавнього світу, є джерелом і основою для розвитку найглибшої символіки на Близькому Сході, досі залишається об’єктом вивчення як з релігійної, так і з філологічної точки зору.

# data[].attributes.headline
Рогаченко Софія 5-В

# data[].attributes.subject
Рогаченко Софія 5-В

# data[].attributes.body
Пам'ятник воїнам-інтернаціоналістам в 1994 році встановили на лівому березі міста в районі кінотеатру «Мир».

Ідея створення пам'ятника воїнам-інтернаціоналістам належить Союзу ветеранів Афганістану та міському комсомолу нашого міста. Вони оголосили конкурс на найкращий проект пам'ятника. Серед запропонованих на розгляд комісії робіт, був відзначений проект дніпропетровських скульпторів Миколи Нечипорука і Василя Трубчака. Висота — 6 м. Виконаний з граніту- (дві скали) і міді (фігура воїна). Архітектор — В. Д. Гладій. Монумент 6-метрової висоти відображає воїна-десантника з автоматом. Це узагальнений образ дніпродзержинського юнака, що падає вражений кулею між двома скелями, які ніби підтримують його. Скелі символізують скорботних матір і дівчину. По задуму авторів пам'ятника головною його ідеєю було передати стан безвинно загиблої на війні молодої людини.

# data[].attributes.headline
Майкут Родіон

# data[].attributes.subject
Майкут Родіон

# data[].attributes.body
Пам'ятник Прометею в Кам'янському розташований в центральній частині міста, на площі Свободи. Встановлений він в місті в 1922 році. Цей художній пам'ятник, висотою 3,82 метра символізує багатовікову боротьбу жителів за свободу і незалежність.

# data[].attributes.headline
Правдивий Денис 5Б

# data[].attributes.subject
Правдивий Денис 5Б

# data[].attributes.body
Академічний музично-драматичний театр імені Лесі Українки міста Кам'янського — академічний драматичний театр розташований у будівлі колишньої Народної аудиторії, збудованої в 1900 році в селищі Кам'янському за часів господарювання директора-розпорядника Дніпровського металургійного заводу Ігнація Ясюковича.

# data[].attributes.headline
Стас Філін 5-В , воїнів авганців.

# data[].attributes.subject
Стас Філін 5-В , воїнів авганців.

# data[].attributes.body
Пам'ятник являє собою скульптуру бійця на брилі каменю, що символізує скелі Афганістану. Навколо брили розташовано 36 меморіальних дощок з 254 прізвищами загиблих і виділена зона тиші, що утворена парком. За словами скульптора пам'ятника Олександра Порожнюка, ним було створено вдаліший проект, аніж встановлений.Пам'ятник відкритий 7 травня у 1996 році.

# data[].attributes.headline
Карповська Аделіна 5-А

# data[].attributes.subject
Карповська Аделіна 5-А

# data[].attributes.body
Прометей - символ міста, як багатовікова боротьба жителів за свободу і незалежність, що символізує промислове зростання міста - потужного індустріального центру.

Відкриття монумента відбулося в 1922 році. Скульптором Прометея був Олексій Сокіл. Цей художній пам'ятник, висотою 3,82 метра, виконаний в стилі модерн був прекрасним зразком ранньої радянської монументалістики. Його відливали із залишків чавуну. Єдиний пам'ятник Прометею, де він зображений розіп’ятим.

За часів Другої світової війни, німці підірвали монумент в надії, що той з бронзи. Коли пам’ятник впав, від нього відкололася рука, тоді вони зрозуміли, що монумент з чавуну. На щастя, працівники трамвайного парку забрали монумент і тим самим зберегли від переплавки. Уже після окупації міста пам'ятник відреставрували і повернули на колишнє місце.

У 2000 році місто Кам'янське святкував своє 250-річчя. Місцева міськрада планувала провести масштабну реставрацію пам'ятника Прометею. Насправді, монумент просто замінили на новий, а стару скульптуру перемістили на територію міського музею.

# data[].attributes.attachment_link.title
Пам'ятник_Прометей,_Кам'янське,_2020_р._01

# data[].attributes.headline
Старцев Владислав, 5-В клас

# data[].attributes.subject
Старцев Владислав, 5-В клас

# data[].attributes.body
Назва: Костел святого Миколая
Дата створення: Костел був побудований у 1899—1909 роках

# data[].attributes.headline
Міста пам'яті

# data[].attributes.subject
Міста пам'яті

# data[].attributes.headline
Євтєхова Кіра 5-В клас 15.02

# data[].attributes.subject
Євтєхова Кіра 5-В клас 15.02

# data[].attributes.body
Композиція «Голгофа»  відкрита у вересні 2013  року.  Складається з пагорба, діаметром  в 20 м  в основі та висотою 3,3 м і хреста висотою 9 м. На хресті скульптура розп’ятого Христа. Автор: Заслужений художник України Гарнік Хачатрян. Скульптура вилита з бронзи на Південному машинобудівному заводі м.Дніпро. Вага скульптури 8 тон.

Скульптуру доповнює велике живописне панно на східному фасаді Кам’янського академічного музично-драматичного театру ім. Лесі Українки. Автори панно – члени національної спілки художників України Олександр Чегорка та Сергій Лаушкін. Розпис складається з п’яти сюжетних композицій – Богоявлення, Різдво, Трійця, вхід Господній до Єрусалиму, Стрітення.

# data[].attributes.attachment_caption
Одним із обєктів слави є танк ,,Т-34" у місті кам'янске.Зроблений він був у 1983 році.Після звільнення одного з міст україни.

# data[].attributes.headline
Мамоненко Тимофій 5-Г

# data[].attributes.subject
Мамоненко Тимофій 5-Г

# data[].attributes.body
18 травня, починаючи із 1978 року, музейні працівники всього світу відзначають своє професійне свято – Міжнародний День музеїв. Активна діяльність культурних і освітніх осередків є вкрай важливою для розвитку будь-якого міста й музеї Кам’янського є яскравим тому підтвердженням.

Будемо чесними, дуже часто серед жителів невеличких міст музеї асоціюються з чимось несучасним, старомодним, консервативним, з купою старих речей у скляних шафах, недоторканих, забутих. Зізнайтесь, коли ви востаннє водили своїх дітей, або самі відвідували музеї Кам’янського? Які? А дійсно, які?

У Кам’янському працюють 9 музеїв, які по праву зайняли гідне місце в житті громади. Це – музей історії міста та 8 громадських музеїв.
У культурному просторі Кам’янського особливе місце займає музей історії міста. Сьогодні це історико-культурний центр, який налічує більше 89 395 тисяч одиниць збереження основних та науково-допоміжних фондів. Музей історії міста – це стаціонарна експозиція площею 2442 м2, яка відтворює історію міста від найдавніших часів до сьогодення.

# data[].attributes.headline
Академічний музично-драматичний театр ім.Лесі Українки (Сокуренко Іван, 5-А)

# data[].attributes.subject
Академічний музично-драматичний театр ім.Лесі Українки (Сокуренко Іван, 5-А)

# data[].attributes.body
В 1980 році відкрився Дніпродзержинський музично-драматичний театр, який з 2000 року носить ім'я Лесі Українки, а у 2012 році отримав статус академічного.

# data[].attributes.headline
Федорова Вікторія

# data[].attributes.subject
Федорова Вікторія

# data[].attributes.body
Будинок зі шпилем в  місті Кам'янському

Побудований  був в 1949 році в стилі неокласицизму Дніпровським металургійним комбінатом. Фасад будинку виходить на площу Героїв (просп. Свободи, 51). Примітно, що звели його на місці старого кладовища.

На останньому поверсі-прибудови, в квртиру зі шпилем в 1950х роках оселився місцевий художник зі своєю сім'єю. Він багато працював, але його картини не користувалися популярністю і не приносили грошей. У 1956 році він покінчив життя самогубством, перед цим убивши своїх дружину і дитину.
А зараз кажуть що там водятся привиди.

# data[].attributes.headline
Гаврилченко Артем 🇺🇦 5-Б

# data[].attributes.subject
Гаврилченко Артем 🇺🇦 5-Б

# data[].attributes.body
Найбільш відомий у Кам’янському пам'ятник «Прометей» – це братська могила загиблих у 1918, 1919, 1925, 1926 роках  та у жовтні 1943 року радянських воїнів, в якій  поховано 37 чоловік. Бунтарський дух Прометея, який крім вогню дав людям вміння обробляти землю та будувати житло, плавати на кораблях і виплавляти метал, писати, рахувати, спостерігати за зірками, послужив відправною точкою для автора пам'ятника-талановитого архітектора і скульптора О.Я.Сокола.

Саме він у важкі 20-ті pp. у співпраці з колишнім першим головою Кам'янської ради робітничих депутатів, ливарником заводу Гречнєвим створив цей монумент, який у 1922 році було встановлено на Базарній площі, на братській могилі жертв революції.

# data[].attributes.headline
Міснікова Лія 5-Г

# data[].attributes.subject
Міснікова Лія 5-Г

# data[].attributes.body
Пам ятник Прометея був поставлен у 1922 році.Прометей-це братьська могила загиблих ц 1918,1919,1925,1926роках та у жовтні 1943 року радянських воЇнів ,в якій плховано 37 чоловік.

# data[].attributes.attachment_caption
Пам'ятник "Прометей"

# data[].attributes.headline
Левенець Вікторія 5-А "Місця пам'яті" міста Кам'янського"

# data[].attributes.subject
Левенець Вікторія 5-А "Місця пам'яті" міста Кам'янського"

# data[].attributes.body
Открытие памятника ʺПрометейʺ в Днепродзержинске состоялось 6 ноября 1922 года и было приурочено к 5-той годовщине Октябрьской революции. Автором стал Алексей Соколов, фигуру высотой в 3,82 метра отлили на ДМК. Монумент получился на удивление трогательным и искренним. По одной из версий в лице Прометея скульптор воссоздал черты Михаила Ивановича Арсеничева (1894-1919), руководителя каменской большевистской организации. На Красной площади у монумента проходили манифестации и парады. Когда грянула война, а затем эвакуация заводов, никто не думал о памятнике. Прометей стоял до зимы 1942 года, пока немцы, обложив колонну соломенными матами, не взорвали его. Когда он рухнул отбилась кисть, державшая факел. Восстанавливать разрушенный монумент принялись сразу же после освобождения Днепродзержинска. Памятник был восстановлен в 1944 году. На нем укрепили две новые чугунные доски с именами похороненных здесь товарищей, отдавших жизнь в борьбе с немецко-фашистскими захватчиками. Прометей не был застывшим монументом. Сооруженный много лет назад как памятник социалистической революции, он являлся вечно живым свидетелем самых ярких, самых героических страниц истории города. Жизнеутверждающая мощь монумента привлекала ежедневно к себе сотни жителей Днепродзержинска. Тема днепродзержинского Прометея была темой дипломных работ и монографий о символических памятниках. Интерес к Прометею был неиссякаем. Он впечатлял и своими размерами. Но величие его, прежде всего, в глубоком идейном содержании. Прометей - борец за счастье человечества. Его огонь — огонь бессмертия, символ творческого горения, неукротимого стремления к великим целям коммунистического будущего. В 2000 году было принято решение снять скульптуру Прометея с постамента. Это было сделано по причине ее износа. С того времени на вершине мнонумента-колонны стоит новая статуя, а Прометей №1 после реставрации находится теперь во дворе музея истории города.

# data[].attributes.headline
Андрія Христосенко

# data[].attributes.subject
Андрія Христосенко

# data[].attributes.body
У 1897 році для 15.тис.поляків,що проживали у Кам'янському і належалидо римо-католицької було збудовано костьол святого Миколая.

# data[].attributes.headline
Товстоп'ят Софія 5-Б

# data[].attributes.subject
Товстоп'ят Софія 5-Б

# data[].attributes.body
Відкриття пам'ятника Тарасу Григоровичу Шевченку відбулося в м. Дніпродзержинську в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор — член Національної спілки художників України, заслужений скульптор України Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Дніпродзержинську, архітектори — Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член Національної спілки художників України. Наш пам'ятник став 401-м в Україні пам'ятником Т. Г. Шевченку. Над проектом пам'ятника Т. Г. Шевченку автор працював вісім років, створивши декілька його варіантів. За основу було взято найбільш вдалий у художньому відношенні ескіз. Роботи по його втіленні в матеріал розпочалися безпосередньо перед ювілеєм і були виконані в рекордно короткий строк: з 10 березня по 2 червня 2000 року.

# data[].attributes.attachment_link.title
Памятник_Шевченку_Дніпродзержинськ

# data[].attributes.headline
Андрія Христосенка

# data[].attributes.subject
Андрія Христосенка

# data[].attributes.body
У 1897 році для 15 тис. поляків,що проживали у Кам'янському і належали до римо-католицької конфеції було збудовано костьол святого Миколая

# data[].attributes.headline
Пахолкова Поліна 5-Г

# data[].attributes.subject
Пахолкова Поліна 5-Г

# data[].attributes.body
Величний та вражаючий пам'ятник «Прометей» виготовлений 1920 року скульптором Олексієм Соколом.
Його мета полягала у тому, щоб увічнити загибель борців за найкраще життя – це символізує герой, що стоїть на висоті близько 20 метрів.

Відкриття пам'ятника запам'яталося багатьом, це сталося 7 листопада 1922 року.  Існують різні легенди про героя, встановлений високо на постаменті, але всі вони – вигадка.  На площі біля монумента завжди проводилися різні паради, а також маніфестації, а 1942 року пам'ятник підірвали німці.  Так склалося, що скульптуру зберегли, а відновлювати пам'ятник почали одразу після закінчення Другої світової війни.

На початку нового століття влада міста визнала пам'ятник аварійною, тому було заплановано реконструкцію.  Зараз на оновленій площі, що колись називалася Базарною, стоїть нова скульптура, виготовлена ​​з бронзи.  А визначна пам'ятка «Прометей» зараз знаходиться в місті Кам'янське.

# data[].attributes.headline
Новикова Вікторія 5-Б клас 

# data[].attributes.subject
Новикова Вікторія 5-Б клас 

# data[].attributes.body
Академічний музично-драматичний театр ім. Лесі Українки міста Кам'янського – це професійний театральний заклад міського підпорядкування. Театр заснований у 1935 році, працює на двох сценах.

Основна сцена розташована в історичній частині міста, у будівлі колишньої Народної аудиторії, збудованій у 1900 році, має залу для глядачів на 558 місць.

Нова сцена відкрилася у 2017 році у відреставрованому колишньому Палаці культури, збудованому у 1954 році, має Велику залу для глядачів на 521 місце і Камерну залу на 90 місць.

# data[].attributes.headline
Коваленко Єлизавета, 5-А

# data[].attributes.subject
Коваленко Єлизавета, 5-А

# data[].attributes.body
Прометей - символ міста, як багатовікова боротьба жителів за свободу і незалежність, що символізує промислове зростання міста - потужного індустріального центру.

Відкриття монумента відбулося в 1922 році

# data[].attributes.headline
Плужник Олександри 5-Б

# data[].attributes.subject
Плужник Олександри 5-Б

# data[].attributes.body
Відкриття пам'ятника відбулося 1975 року до 30-річчя Перемоги, на честь загиблих під час визволення.Пам'ятник Воїнам-визволителям Кам'янського

можна назвати монументальним символом доби, спорудженим до 30-річного ювілею перемоги над німецько-фашистськими окупантами. Тут щороку збираються ветерани та учасники битви за Кам'янське, згадуючи важкі роки війни та саме звільнення міста

# data[].attributes.attachment_caption
Дитячий будинок -1910 року та Інститут -наші часи

# data[].attributes.headline
Поліна Лемак 5Г              Дитячий будинок/ Інститут 

# data[].attributes.subject
Поліна Лемак 5Г              Дитячий будинок/ Інститут 

# data[].attributes.body
Цій будівлі – 113 років. Вона була зведена в 1910 році для Дитячого притулку Православного товариства допомоги бідним.В період кінця ХІХ – початку ХХ століття потреба в таких притулках була дійсно великою, бо сиріт тоді було багато. В першу чергу діти лишалися без батьків через значну кількість епідемій тифу, віспи та інших небезпечних хвороб, які не були рідкістю в нашій місцевості у ті часи. У зазначених закладах діти жили, навчалися та отримували перші професійні навички .Після 1917 року доля цього будинку дещо змінилася. Історик розповів, що в 20-х роках тут відкрили технікум, а в 30-х – інститут. При цьому приміщень для проведення навчального процесу стало замало. З цієї причини у 30-х роках минулого століття в будинку добудували третій поверх. Це будівля Дніпровського державного технічного університету, який знаходиться за адресою: проспект Гімназичний, 16.

# data[].attributes.headline
Шкода Диана,5-А Пам'ятник місця Кам'янського

# data[].attributes.subject
Шкода Диана,5-А Пам'ятник місця Кам'янського

# data[].attributes.body
Пам'ятник Тарасу Шевченку в Києві вже давно став центром будь-яких заходів, пов'язаних з ім'ям Великого Українця і, водночас, одним із символів столиці. Утім, все ж таки не так давно, як можна було б подумати, знаючи про ту глибоку шану, з якою ставиться наш народ до Тараса Шевченка. Пам'ятник навпроти "червоного" корпусу Київського національного університету, який також носить ім'я Тараса Шевченка, було відкрито 6 березня 1939 року – рівно 75 років тому. Відкрито з п'ятої спроби, після тривалої боротьби за саму можливість такого увічнення пам'яті Шевченка!

Узагалі, перший у світі пам'ятник-погруддя Шевченку створив у 1899 р. відомий російський скульптор Володимир Беклемішев у Петербурзі. Цей бюст придбала сім'я відомих українських громадських діячів і меценатів Алчевських і встановила у своєму садку перед будинком у Харкові, замінивши при цьому глухий паркан низенькими гратами (нині цей бюст експонується в музеї Т. Г. Шевченка в Києві).

А от ідея щодо створення великого пам'ятника в Києві почала широко обговорюватися в середовищі демократично налаштованих жителів "Південно-Західного краю" та їх земляків в інших містах Російської імперії на початку ХХ століття. Виникла вона у зв'язку з наближенням 50-річчя з дня смерті (1911 рік) та 100-річчя з дня народження Шевченка (1914 рік). Чи не першими на практичні рейки поставили справу жителі Полтавщини: у 1904 році з ініціативи Золотоніського земського зібрання розпочалося збирання коштів на такий пам'ятник. Ініціатива набула розголосу, і свої кошти на спорудження монумента почали надсилати українці, що жили в усіх усюдах Російської імперії. У вересні 1905 року за рішенням Міської думи в Києві було організовано Особливий комітет із спорудження пам'ятника Т.Г.Шевченку. Комітет сформував журі з проведення конкурсу на кращий проект пам'ятника, до складу якого, до речі, увійшов і викладач КПІ, уславлений український художник Микола Пимоненко. Головою журі було обрано відомого скульптора, автора пам'ятника Івану Котляревському в Полтаві Леоніда Позена.

Плани щодо відзначення столітнього ювілею "мужицького поета" влаштовували далеко не всіх. Очільників держави і чиновників різних рангів непокоїло, що відзначення століття Шевченка може набути політичного забарвлення і навіть перерости в антиурядові виступи. Як засвідчило життя, ці побоювання таки справдилися, але великою мірою їх причиною були недолугі рішення і дії самої ж влади, яка наполегливо і, часом, підступно чинила перепони в організації урочистостей. Активно перешкоджали увічненню пам'яті Шевченка і представники деяких громадських організацій правомонархічного спрямування. Цих вірних слуг режиму надзвичайно болісно уразив, наприклад, той факт, що на перший конкурс на кращий проект пам'ятника Шевченку в 1909 році прийшло 64 роботи, тоді як на конкурс із створення пам'ятника імператору Олександру ІІ, що у той же період проходив у Києві, – лише 20.

Утім, попри велику кількість надісланих проектів, жоден з них журі не задовольнив. Тому невдовзі був оголошений новий конкурс. 15 лютого 1911 року журі, яке тепер очолював відомий український художник Опанас Сластіон, розглянуло 46 поданих проектів, і знов-таки, переможця не визначило. Першу премію не дали нікому. Другу було присуджено викладачу мистецької школи в Києві та керамічного технікуму в Миргороді Федору Балавенському, третю – учневі Сластіона скульптору Михайлові Гаврилку.

Тим часом у місті точилася боротьба за місце для пам'ятника. Члени клубу російських націоналістів зчинили галас, що, мовляв, на Михайлівській площі перед "російським навчальним закладом" (там розміщувалося Перше реальне училище) не можна ставити пам'ятника діячеві, який усе життя був ворогом монархії, і запропонували встановити там пам'ятник княгині Ользі. Урешті-решт міська влада прийняла рішення, що монумент Шевченку, на який вже було дано "височайший" дозвіл, споруджуватиметься на перетині вулиць Караваєвської та Великої Васильківської (нині – площа Л.Толстого). Це виглядало як знущання: майже навпроти майбутнього пам'ятника розташовувалися Караваєвські лазні, неподалік містилася редакція правомонархічної газети "Киевлянин", навколо були розсипані неохайні дрібні крамнички. Тому Об'єднаний комітет з таким рішенням не погодився. Різко проти нього виступила і українська громадськість: на адресу київських владців, членів Об'єднаного комітету і до київських газет пішли листи та звернення, автори яких не лише обурювалися, але й пропонували свої варіанти розміщення монумента. Урешті-решт Комітет зупинився на двох варіантах. Основним було обрано місце на дніпрових кручах Петровської алеї, за відомим патонівським парковим містком, запасним – Володимирську гірку навпроти Олександрівського костелу. Проте Міська дума наполягла на своєму.

Що ж до проекту Балавенського, який Об'єднаний комітет запропонував авторові доопрацювати, то вписати його в простір Караваєвської площі той не спромігся, чи, радше, не схотів. Тож було оголошено черговий, третій за ліком конкурс. Його результати були розглянуті в грудні 1912 року. Жоден з 37 проектів журі також не підтримало. Тому в травні наступного року Об'єднаний комітет знов оголосив конкурс і особисто запросив до участі в ньому найвідоміших українських і закордонних скульпторів. Підбиття його підсумків відбулося в лютому 1914 року. Журі нарешті визначилося і рекомендувало після донесення деяких змін спорудити пам'ятник за проектом російського скульптора Леоніда Шервуда. Але Комітет, склад якого, так само як і склад журі, кілька разів оновлювався, цього рішення не затвердив і переможцем оголосив італійського майстра Антоніо Шіортіно, проект якого з самого початку зазнавав серйозної критики як з боку фахівців, так і від представників патріотично налаштованих киян. Це надзвичайно обурило частину його членів. "Враховуючи, що рішення Комітету у засіданні 3-го лютого 1914 року про встановлення пам'ятника за проектом п. Шіортіно, який не має, на нашу думку, жодних художніх достоїнств, – написали у своєму листі до голови Об'єднаного комітету уславлений історик, мистецтвознавець і громадський діяч, директор Міського музею Микола Біляшівський та відомий архітектор і художник Василь Кричевський, – є образою і наругою над пам'яттю поета-художника, ми, не бажаючи брати участь у такій ганебній справі, просимо не вважати нас більше членами Комітету".

Проте справа зрушила з місця, і Шіортіно отримав замовлення на виготовлення пам'ятника в Римі з наступним перевезенням його до Києва. Та не судилося – невдовзі почалася Перша світова війна, і все, пов'язане з українським життям, потрапило під заборону.

"Історичну справедливість" відновили більшовики в 1919 році, які згідно з ленінським планом "монументальної пропаганди" скинули пам'ятник княгині Ользі на Михайлівській площі, а на його місці встановили гіпсове погруддя Шевченка роботи скульптора Бернарда Кратко. Втім, простояв цей бюст зовсім недовго і був знищений чи то денікінцями, чи то польськими солдатами під час однієї із змін влади у Києві.

І лише, як сказано вище, у 1939 році, з нагоди відзначення стодвадцятип'ятиліття Кобзаря пам'ятник йому було встановлено в Києві. Авторами його стали скульптор Матвій Манізер, архітектором – Євген Левінсон. Тут уже можна говорити про історичну справедливість без усяких лапок: пам'ятник встановлено на тому самому місці, де до революції стояв пам'ятник Миколі І – найлютішому ворогу будь-якої незалежної думки й головному мучителю і гонителю Тараса Шевченка.

. Вдячні за ваші зауваження та пропозиції
Контактні дані   Обов'язкова інформація   Бренд КПІ   Про сайт   Карта сайту   Нові матеріали
Адреса: Україна, 03056, м.Київ-56, проспект Перемоги, 37 / Мапа кампусу

# data[].attributes.attachment_link.title
270px-Памятник_Шевченку_Дніпродзержинськ

# data[].attributes.headline
Воронко Тихон 5-В клас

# data[].attributes.subject
Воронко Тихон 5-В клас

# data[].attributes.body
В 1980 році відкрився Дніпродзержинський музично-драматичний театр, який з 2000 року носить ім´я Лесі Українки, а у 1012 році отримав статус академічного.

# data[].attributes.headline
Воронко Тихон 5-В клас

# data[].attributes.subject
Воронко Тихон 5-В клас

# data[].attributes.body
В 1980 році відкрився Дніпродзержинський музично-драматичний театр, який з 2000 року носить ім´я Лесі Українки, ау 2012 році отримав статус академічного.

# data[].attributes.attachment_caption
Пам'ятник матері і дитині

# data[].attributes.headline
Поломана Валерія,5-В

# data[].attributes.subject
Поломана Валерія,5-В

# data[].attributes.body
Пам'ятник матері і дитині в Кам'янському відкритий в 2002 році, в День міста.

Сквер по проспекту Свободи прикрасила чотирьохметрова скульптура матері, що притискає до себе дитину. Біля пам'ятника розташований каскадний фонтан, де місцеві жителі люблять відпочивати в жаркі дні.

При створенні пам'ятника скульптору позувала актриса театру імені Лесі Українки.
Відкриття пам'ятника Матері — це данина шани і поклоніння жінці, яка дає життя і оберігає його.

# data[].attributes.attachment_caption
Пам'ятник «Танк Т-34»

# data[].attributes.headline
Поломана Валерія ,5-В

# data[].attributes.subject
Поломана Валерія ,5-В

# data[].attributes.body
На набережній лівого берега Дніпра в місті Кам'янське розташований пам'ятний знак - танк «Т-34». Відкрито він 25 жовтня 1978 року в честь 35-річчя визволення Дніпродзержинська (зараз - Каменського) від німецько-фашистських загарбників.
Алея слави, на якій увічнені п'ять військових частин і з'єднань, які особливо відзначилися при визволенні міста і отримали почесні імена, відкрита 9 травня 1995 року.

# data[].attributes.headline
Рябцев Мирон 5-Г "Батьківщина-Мати"

# data[].attributes.subject
Рябцев Мирон 5-Г "Батьківщина-Мати"

# data[].attributes.body
«Батьківщи́на-Ма́ти» — монументальна скульптура в Києві. Розташована на високому правому березі річки Дніпро, на території Національного музею історії України у Другій світовій війні. Відкрита у 1981 році. Є найвищою монументальною скульптурою в Європі.

Вартість споруди — 2 млн радянських карбованців.

Зварювальникам монумента «Батьківщина-Мати» платили 50 радянських карбованців на день (велика на той час сума), але оплата відповідала роботі, оскільки зварники обпікали собі очі від такої кількості невпинної роботи. Інженери ж отримували звичайну зарплатню, але були задоволені й тим, що будували одне з «чудес» Києва.За час монтажу на скульптуру було накладено 30 км зварних швів.

Судячи з геодезичних інструментальних замірів, що проводяться щорічно монумент «Батьківщина-Мати» повинен простояти понад 150 років. За розрахунками, статуя може витримати навіть землетрус за шкалою до 9 балів.

Щоб перевірити стійкість скульптури, 10-метрову копію випробовували на міцність у Москві в найбільшій у СРСР турбіні.

Через близькість Великої дзвіниці Києво-Печерської лаври (висота 96,5 м), висоту монумента зменшили до 102 м (початкова висота мала складати 108 м), але через те, що Велика дзвіниця розташована на пагорбі, над рівнем моря «Батьківщини-Мати» на 12 метрів нижча Великої лаврської дзвіниці.
Відкриття монумента планувалось 9 травня 1980 року, але відбулося лише через рік по тому.

# data[].attributes.headline
Пам'ятник Великої Вітчизняної війни 1941-1945рр.

# data[].attributes.subject
Пам'ятник Великої Вітчизняної війни 1941-1945рр.

# data[].attributes.body
Пам'ятник-гармата ЗІС-3, встановлений на честь форсування річки Дніпро у 1943 році під час Великої Вітчизняної війни 1941-1945рр.
Ковальчук Віра 5-В клас

# data[].attributes.attachment_caption
"Батькивщина-мати" - Київ

# data[].attributes.headline
Рябцев Мирон 5-Г  "Батькивщина-мати" - Київ

# data[].attributes.subject
Рябцев Мирон 5-Г  "Батькивщина-мати" - Київ

# data[].attributes.body
«Батьківщи́на-Ма́ти» — монументальна скульптура в Києві. Розташована на високому правому березі річки Дніпро, на території Національного музею історії України у Другій світовій війні. Відкрита у 1981 році. Є найвищою монументальною скульптурою в Європі.

Вартість споруди — 2 млн радянських карбованців

Зварювальникам монумента «Батьківщина-Мати» платили 50 радянських карбованців на день (велика на той час сума), але оплата відповідала роботі, оскільки зварники обпікали собі очі від такої кількості невпинної роботи. Інженери ж отримували звичайну зарплатню, але були задоволені й тим, що будували одне з «чудес» Києва.

За час монтажу на скульптуру було накладено 30 км зварних швів.

Судячи з геодезичних інструментальних замірів, що проводяться щорічно монумент «Батьківщина-Мати» повинен простояти понад 150 років. За розрахунками, статуя може витримати навіть землетрус за шкалою до 9 балів.

Щоб перевірити стійкість скульптури, 10-метрову копію випробовували на міцність у Москві в найбільшій у СРСР турбіні.

Через близькість Великої дзвіниці Києво-Печерської лаври (висота 96,5 м), висоту монумента зменшили до 102 м (початкова висота мала складати 108 м), але через те, що Велика дзвіниця розташована на пагорбі, над рівнем моря «Батьківщини-Мати» на 12 метрів нижча Великої лаврської дзвіниці.

Відкриття монумента планувалось 9 травня 1980 року, але відбулося лише через рік по тому.

# data[].attributes.headline
Малюк Давид 5-Г

# data[].attributes.subject
Малюк Давид 5-Г

# data[].attributes.body
Пам`ятник Шевченку.
Відкриття 401-го пам’ятника Т.Г.Шевченку відбулося в рамках святкування 250-річного ювілею міста 3 червня 2000 року. Його автор – член національної Спілки художників України, скульптор Гарнік Ашотович Хачатрян, який постійно проживає і працює в м. Кам’янському і є його Почесним громадянином та архітектори – Юрій Васильович Бєлобородов і Олександр Тимофійович Чегорка, член національної Спілки художників України.

Над проектом пам’ятника Т.Г.Шевченку автор працював вісім років, створивши декілька його варіантів. За основу було взято найбільш вдалий у художньому відношенні ескіз. Роботи по його втіленню в матеріал розпочалися безпосередньо перед ювілеєм і були виконані в рекордно короткий строк: з 10 березня по 2 червня 2000 року. Незадовго перед відкриттям пам’ятника О.Чегорка висловився так: «Хачатрянів Кобзар буде зодягнутий у шинель, - стрімкими, різкими лініями зображений ненависний цей одяг. Як контраст між душею поета і державною муштрою, волею і неволею. Шинель розстебнута, Тарас немов виривається з неї, і дивиться на нащадків без докору – не так «прадідів великих – правнуки погані», інакше «і мертвим, і живим, і ненародженим землякам» своїм заповідає волю і щастя».

Основні його параметри: висота сидячої фігури – 230 см, вага: 1100 кг, нижній постамент з полірованого граніту – 400 х 400 см, постамент у вигляді каменю: 270 х 75 см. Граніт з Токієвського кар’єру Дніпропетровської області.

28 травня 2000 року пам’ятник було встановлено біля академічного музично-драматичного театру на постійному місці та урочисто відкрито 3 червня 2000 року.

У церемонії відкриття пам’ятника Т.Г.Шевченку брали участь Президент України Л.Д.Кучма і Президент Казахстану Н.А.Назарбаєв.

Місце знаходження:
проспект Гімназичний, м.Камянське,
Дніпропетровська обл., Україна

# data[].attributes.headline
Матросов Артур 5-В

# data[].attributes.subject
Матросов Артур 5-В

# data[].attributes.body
Пам'ятник матері і дитині в Кам'янському відкритий в 2002 році, в День міста.

Сквер по проспекту Свободи прикрасила чотирьохметрова скульптура матері, що притискає до себе дитину.