# data[].attributes.headline
Az Élővilág 

Sokszínűsége és 

Rendszerezése

# data[].attributes.subject
Az Élővilág 

Sokszínűsége és 

Rendszerezése

# data[].attributes.body
Az Élővilág

Sokszínűsége és

Rendszerezése

Bevezetés az élőlények csodálatos világába

A mai óra célja

azélővilágrendkívüli változatosságára és a biológiai rendszertan alapvető elveire fog irányulni.

A tanóra célja, hogy a diákok megismerjék, hogyan csoportosítják az élőlényeket az élet nagy

országaiba, beleértve a növényeket, állatokat, gombákat, protisztákat, ősbaktériumokat és valódi

baktériumokat. Kitérünk majd arra is, hogy ez a rendszer hogyan alakult ki az idő során, és

milyen módszereket alkalmaznak a tudósok ma a fajok azonosítására és kategorizálására.

Az élővilág

országai

Kezdeti felosztás

Osztályozás kihívásai: Nem minden

élőlény sorolható be egyértelműen a

két eredeti kategóriába.

Hat ország: A tudomány fejlődésével

további országokat ismertek fel: állatok,

növények, gombák, protiszták,

ősbaktériumok, valódi baktériumok.

Az élővilág rendszerezése

● Dinamikus fejlődés: Az élőlények rendszerezése

folyamatosan változik új fajok felfedezésével és

a meglévő ismeretek pontosításával.

● Történelmi hagyomány: Az élőlények

osztályozásának gyakorlata évezredek óta

létezik.

● Rendszerezés fontossága: Segít rendet tartani az

információk tengerében és az összefüggések

felismerésében.

Élővilág sokszínűsége

Sok faj kipusztul, anélkül hogy

tudomást szereznénk

létezésükről.

A becslések 3 millió és 100

millió között mozognak, modern

módszerekkel körülbelül 87

millióra becsülték.

Fajok száma Kihalás

A fajok nagy része még fel nem

fedezett.

Ismeretlen

fajok

Tudományos

megközelítés

Korábbi tanulmányok: Emlékeztető a környezetismeret és

természettudomány alapfogalmaihoz.

Mikroszkópos vizsgálatok : Az egysejtűekkel kapcsolatos

megfigyelések fontosak.

Életfeltételek és életjelenségek : A növények és állatok

szaporodásának, testfelépítésének ismerete.

Az élővilág fő csoportjai

állatok növények gombák

protiszták ősbaktériumok Valódi

baktériumok

Jellemzők:Különbségeka sejtfal, sejtmagésszaporodástekintetében.

Élőhelyeksokfélesége: Különbözőkörülményeközöttélőcsoportok.

Növények, Állatok, és Gombák

Sejtfal nélküli, sejtmagot

tartalmazó sejtek. Többsejtűek,

nem képesek fotoszintézisre;

az élethez szükséges energiát

és építőanyagokat más

élőlények által előállított

szerves anyagokból szerzik.

Oxigént nem termelnek.

Sejtfallal védett sejtmagot

tartalmazó sejtek. Többsejtűek,

képesek fotoszintézisre, így

szén-dioxidból és vízből

szerves anyagokat állítanak

elő, oxigént termelnek.

Sejtfallal védett, sejtmagot tartalmazó

sejtek. Többnyire többsejtűek, nem

végeznek fotoszintézist; tápanyagukat

más élőlényekből nyerik, de nem úgy,

mint az állatok, hanem lebontással.

Oxigént nem termelnek.

Állatok Növények Gombák

Protiszták és Baktériumok

Sejtmaggalnemrendelkeznek,

széleskörbenelterjedtek,

közöttüktalálhatókhasznosés

károsfajokis.

Valódi baktériumok

Általában egysejtűek,

valódi sejtmaggal

rendelkeznek, sokféle

környezetben képesek

élni.

Sejtmaggal nem rendelkeznek,

szélsőséges körülmények

között is életképesek,

felépítésük eltér a valódi

baktériumokétól.

Protiszták Ősbaktériumok

Charles Darwin az élőlények

közötti rokonsági

kapcsolatokat kutatta,

kimutatva, hogy közös őseik

vannak.

Darwin

Az élőlények fokozatos

változásai és az új fajok

kialakulása az evolúció során..

Evolutív

változások

A fejlődéstörténeti rokonság

alapján kialakított

csoportosítás, amely

pontosabban tükrözi az

élőlények közötti

kapcsolatokat.

Természetes

rendszer

Az evolúció szerepe a

rendszerezésben

# data[].attributes.body
Definíció: A puhatestűek olyan gerinctelen állatok, amelyeknek nincs belső szilárd vázuk, testük puha.

Csoportok: Legjelentősebb csoportjaik a csigák, kagylók és fejlábúak.

Elterjedés: Tengerben és édesvízben egyaránt megtalálhatóak, adaptációjuk révén sokféle környezetben képesek élni.

# data[].attributes.body
Fajok: Éticsiga, kerti csiga, meztelencsiga. Különböző élőhelyeken élő fajok, amelyek a kertek gyakori lakói.

Testfelépítés: Fej, láb és zsigerzacskó alkotja a testüket, tapogatókkal és szemekkel a fejen.

Légzés és Mozgás: Légzésük tüdővel történik, mozgásuk a lábukon keresztül, amit bőrizomtömlő tesz lehetővé.

# data[].attributes.body
Fajok: Tavikagyló. Általában édesvizekben élő állat, amely két, egymáshoz kapcsolódó héjlapból áll.

Életmód: Víz alatti élőhelyeken, általában a fenéken vagy a vízinövényeken rögzítve élnek.

Táplálkozás: Szűrőtáplálkozásúak, amely során a vízből szűrik ki az élelemüket.

# data[].attributes.body
Fajok: Tintahal, kalmár. Kizárólag tengeri élőhelyeken élnek, fejlett mozgás- és ragadozói képességekkel.

Testfelépítés: Testük a fej, a lábak és a zsigerzacskóra tagolódik, fejükön nagy szemek találhatók.

Intelligencia: A fejlábúak az állatvilág egyik legintelligensebb csoportját alkotják, különösen a tintahalak.

# data[].attributes.body
Testrészek: Fej, láb, zsigerzacskó. A fején található hosszabb tapogatókon a szemek helyezkednek el.

Köpeny: A kültakaró kettős rétegéből alakul ki, és létrehozza az állat meszes külső vázát.

Szaporodás: Hímnős élőlény, párzási időszak június–július, megtermékenyítés később történik.

# data[].attributes.body
Bőrizomtömlő: A mozgást lehetővé tevő simaizom.

Reszelőnyelv: Táplálkozásban segítő szerv, kitinfogakkal.

Légzőszerv: Tüdő vagy kopoltyú, élőhelytől függően.

# data[].attributes.body
Meszes Héj: A puhatestűek külső váza mésztartalmú anyagból áll, amely védelmet nyújt.

Vízicsigák Légzése: Kopoltyúval lélegeznek, ami a köpenyüregben helyezkedik el.

# data[].attributes.body
Adaptációk: A puhatestűek különféle adaptációkat fejlesztettek ki a túlélés érdekében, például a csigák meszes héjat hoznak létre védelem céljából.

Élőhelyek: Tengeri puhatestűek, mint a fejlábúak, gyakran mélytengeri környezetben találhatóak, míg az édesvízi és szárazföldi csigák a nedvességet kedvelik.

Védelem és Ragadozás: A meszes héj és a tintakibocsátás (fejlábúaknál) a ragadozókkal szembeni védekezés fontos formái.

# data[].attributes.body
Szaporodás: A puhatestűek többsége kétivarú, és a párzás után a tojásokból a fiatal állatok közvetlenül, vagy lárvaalakban kelnek ki.

Fejlődés: Sok csigánál és kagylónál közvetlen a fejlődés, a fejlábúaknál viszont gyakran megtalálható a lárvaalak, amely különböző fejlődési szakaszokon megy keresztül.

Populáció Dinamika: A puhatestűek szaporodási stratégiái és életciklusuk hatással vannak populációjuk dinamikájára és a környezeti változásokra való reagálásukra.